Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7182/23
Провадження №: 1-кп/332/183/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000207 від 05.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді діловода речової служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, затриманого 22.11.2023

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 17 від 26 лютого 2022 року солдата за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду діловода групи логістики військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 217 від 01 листопада 2022 року старшого солдата за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду діловода речової служби військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на. 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Разом з цим, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, в період часу з 15.05.2023 по 24.05.2023, старший солдат ОСОБА_4 перебував у щорічній основній відпустці, проте 25.05.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно зі щорічної основної відпустки до місця несення служби, а саме до місця перебування підрозділів військової частини НОМЕР_1 , розташованих в районі АДРЕСА_3 , обов`язки військової служби не виконував, до місця військової служби безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладеному у обвинувальному акті та при цьому пояснив, що з 15.05.2023 по 24.05.2023 будучи військовослужбовцем за мобілізацєю, знаходився у відпустці. Після закінчення відпустки, 25.05.2023 року, він вирішив не повертатись до місця служби. Зараз жалкує за свій вчинок.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4, ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто не з*явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання в силу ст.. 65-67 КК України суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого злочину, є особливо тяжким злочином;

дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання,;

обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття;

обставин , що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку , що виправлення обвинуваченого можливе з застосуванням позбавлення волі, але з застосуванням мінімального строку, передбаченого санкцією ст. 408 ч.4 КК України .

Запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 22.11.2023.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк перебування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що знаходиться під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку .

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1