Справа № 944/5741/19
Провадження №1-кп/944/307/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000166 від 31.10.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербляни, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого 10 листопада 2022 року вироком Волочиського районного суду Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185ККУкраїни до покарання у вигляді 4(чотирьох) місяців арешту та на підставі ч.4ст.70,ст.72КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком суду та вироком Буського районного суду Львівської області від 18.05.2021 року до покарання у виді 03(трьох) років 2(двох) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 49, 127, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд, без дозволу відповідного командира та 18.06.2019 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду в розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилився від несення обов`язків військової служби до 09.10.2019. В період з 18.06.2019 по 09.10.2019 обвинувачений проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нез"явлення вчасно вчасно у військову частину НОМЕР_1 , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, оскільки, бажає і надалі служити в ЗСУ.

Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового

провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, доведена повністю, а його дії за ч.4 ст.407КК України кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину та відсутність заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням наведеного, суд, враховуючи особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем несення служби, що підтверджується характеристикою наданою ТВО командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, що підтверджується довідкою №237, виданою 03.02.2020року командиром військової частини НОМЕР_1 , його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність заподіяної шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, приходить до висновку що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі із застосування вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений 10 листопада 2022 року вироком Волочиського районного суду Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185ККУкраїни до покарання у вигляді 4(чотирьох) місяців арешту та на підставі ч.4ст.70,ст.72КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком суду та вироком Буського районного суду Львівської області від 18.05.2021 року було визначено остаточне покарання у виді 03(трьох) років 2(двох)місяців позбавлення волі, з врахуванням наведеного, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022року, більш суворим покаранням за даним вироком суду, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 25.11.2021року, тобто, з часу фактичного затримання за вироком Буського районного суду Львівської області від 18.05.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання, у вигляді 03 (трьох) років3(трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком суду, визначивши остаточне покарання у виді 03 (трьох) років 03 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 листопада 2021року, тобто, з часу фактичного затримання за вироком Буського районного суду Львівської області від 18.05.2021.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1