У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 211 000 400 015 02 від 15 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

- 15.09.2010 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 29.03.2017 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- 02.06.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодяжне Романівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 13.03.2015 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України на 6 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08.06.2018 умовно достроково на 8 місяців 8 днів;

- 17.11.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 6 місяців арешту,

- 07.07.2022 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі,

обвинуваченого, кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2023, зокрема, ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 02.06.2021 та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишено без зміни.

Ухвалено строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 29.11.2021.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , який в апеляційному порядку не оскаржений.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винною у тому, що 14.05.2021 вона разом з ОСОБА_6 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де на лавці помітили наглядно знайомого ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вони втрьох прийшли до місця мешкання ОСОБА_8 . У ході спілкування, ОСОБА_5 забрала ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_8 , які знаходились у кишені останнього. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили ОСОБА_8 у квартирі, а самі вийшли та зачинили двері на замок ключами.

14.05.2021, близько 03 год. 30 хв. у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили у злочину змову з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розподіливши перед цим злочинні ролі, скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відчинили ключами двері квартири АДРЕСА_4 , зайшли до приміщення квартири та повторно таємно викрали телевізор вартістю "LG", вартістю 2.553 грн., та мобільний телефон марки "Самсунг", вартістю 300 грн., які належать ОСОБА_9 , після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденими майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2.883 грн.

Крім того, 22.10.2021, 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в приміщенні супермаркету магазину "АТБ-маркет", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, б. 49, де вступили у злочину змову з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, а саме майна, що належить ТОВ "АТБ-маркет".

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до полиць з солодощами та шоколадними виробами та, шляхом вільного доступу, взяли товар, а саме: шоколад 300 г молочний Milka з начинкою зі смаком ванілі та печивом Oрeo м/уп, вартістю 60 грн. 92 коп. без ПДВ, в кількості 3 шт., на загальну суму 182 грн. 76 коп.; шоколад 300 г Milka молочний з начинкою зі смаком чізкейку, полуничною начинкою та печивом м/уп, вартістю 69 грн. 92 коп. без ПДВ, в кількості 5 шт., на загальну суму 349 грн. 60 коп.; шоколад 300 г Milka молочний з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинкою к/уп в кількості 1 шт., вартістю 78 грн. 17 коп. без ПДВ; шоколад 90 г. Рошен молочний м/уп, вартістю 18 грн. 25 коп. за 1 шт., в кількості 6 шт., на загальну суму 109 грн. 50 коп., без ПДВ. Загальна сума викраденого товару складає - 720 грн. 03 коп., без ПДВ.

Зберігаючи при собі викрадений товар, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направились до виходу з магазину та, не маючи наміру розрахуватись за викрадений ними товар, вийшли з торгової зали магазину, пройшовши повз касову зону, не розрахувалися за вищевказаний товар та безперешкодно вийшли з приміщення магазину, після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши ТОВ "АТБ-маркет" матеріальну шкоду на загальну суму 720 грн. 03 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить врахувати всі пом`якшуючі обставини та призначити їй менш суворе покарання.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачена ОСОБА_5 вказує, що судом було враховано лише обтяжуючі обставини та не враховано пом`якшуючі обставини, а саме: те що вона з самого початку співпрацювала зі слідством, повністю визнавала свою провину та щиро розкаялась.

Потерпілі ОСОБА_9 та представник ТОВ "АТБ-маркет" про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

18.09.2023 на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , в якій вона просить розглядати провадження у суді апеляційної інстанції за її відсутності за погодженою позицією з підзахисною, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити та змінити вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2023, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі (а.п. 88 т. 4).

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_10 , вислухавши думку прокурора, який також не вбачав правових підстав для обов`язкової участі захисника в суді апеляційної інстанції, колегія суддів ухвалила відповідне рішення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченої на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у житло, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, тих, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачена в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 щодо призначення їй суворого покарання, колегія суддів бере до уваги таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норми ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як наголошується в ч. 2 вказаній нормі закону.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції - дотримані, оскільки, на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам кримінального закону, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_5 судом першої інстанції було ґрунтовно враховано ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, а саме їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Поза увагою суду першої інстанції не залишилася і особа обвинуваченої ОСОБА_5 , яка щиро розкаялася у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяла органам досудового розслідування у розкритті кримінальних правопорушень, незаміжня, не працює, вчинила кримінальні правопорушення під час відбування іспитового строку, встановленого вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 02.06.2021 при звільненні її від відбування призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 3-х років обмеження волі, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, від її дій не настало тяжких наслідків.

А тому, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом визнано щире каяття і її активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, що включає в себе і пояснення обвинуваченої в апеляційній скарзі про те, що вона з самого початку співпрацювала зі слідством, повністю визнавала свою провину та щиро розкаялась.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Водночас, за вказаним, у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі фактично у мінімальних межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185. ч. 3 ст. 185 КК України, за якими вона засуджується, з застосуванням і принципу поглиненням менш суворого покарання більш суворим при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України - у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Крім цього, судом першої інстанції до ОСОБА_5 застосовані положення ст. 71 КК України, правильність чого обвинуваченою в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції не оспорюється, з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Підсумовуючи слід визнати, що призначення ОСОБА_5 іншого, більш м`якого покарання, не буде відповідати ступеню тяжкості вчинених нею злочинів та особі обвинуваченої та конкретних обставин провадження, а саме учинення нею злочинів під час іспитового строку, - що є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Доля речових доказів у провадженні вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 211 000 400 015 02 від 15 травня 2021 року стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_5 , яка тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3