Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

4 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002287 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Житомира, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 9 травня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 09.05.2023 ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.296 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_9 та правову кваліфікацію його дій, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, ст.75 КК України, безпідставно звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Внаслідок цього призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Так, обґрунтовуючи рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, суд послався на критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого та думку потерпілого, що, на переконання прокурора, не є достатніми підставами. Стверджує, що суд не врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин у стані наркотичного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, вибачився перед потерпілим лише під час судового розгляду, хоча своїми діями здійснив порушення прав потерпілого найвищого ступеню, завдавши шкоди здоров`ю ОСОБА_11 . Крім того, ОСОБА_9 спричинив потерпілому численні тілесні ушкодження уламками розбитої пляшки у життєво важливий орган - голову і намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Не погоджується прокурор і з тим, що суд врахував як обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, яке, на його думку, полягає у добровільній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. В даному ж випадку визнання обвинуваченим вини свідчить про те, що він під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене, і це підтверджується частковим відшкодування потерпілому матеріальної шкоди за спливом досить великого проміжку часу після події злочину вже під час судового розгляду і після дослідження доказів, які доводять винуватість ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_9 вчинив хуліганство за наступних обставин.

29 березня 2021 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_9 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння поблизу закладу швидкого харчування "Узбецька кухня", що на вул. Антоновича, 114 в м. Києві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, підійшов до розташованого поруч кіоска та розбив вазон з квітами.

Одразу після цього, ОСОБА_9 , перебуваючи в повністю оголеному виді, нецензурно висловлюючись, підійшов до смітника, який знаходився біля літньої тераси закладу швидкого харчування "Узбецька кухня", звідки дістав порожню скляну пляшку. Тримаючи пляшку в правій руці, ОСОБА_9 підбіг до столу, за яким знаходилася компанія молодих осіб, раптово завдав ОСОБА_11 удар по голові пляшкою, яка розбилася, і надалі уламками пляшки завдав два удари в правий бік потерпілому, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження у виді забійної рани волосистої частини скроневої ділянки справа, подряпин на тильній поверхні правої кисті в проекції середньої третини другої п`ясної кістки і п`ятого п`ясно-фалангового суглобу.

Крім того, продовжуючи свої дії, ОСОБА_9 уламками розбитої пляшки намагався завдати удари в обличчя та спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_12 , який зміг ухилитись. Після цього ОСОБА_9 був затриманий працівниками патрульної поліції, які прибули на виклик.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, особу винного, який не судимий, не працює, позитивно характеризується, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування шкоди, а також обставину, що його обтяжує, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. Тому суд правильно призначив покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений в санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення ОСОБА_9 покарання такого ж виду і на такий же строк, як його призначив суд першої інстанції, посилання на призначення явно несправедливого через м`якість покарання є безпідставними.

Вірним є і висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, враховуючи викладені раніше обставини, його молодий вік, адже на час вчинення злочину йому тільки виповнилося 18 років, відношення до вчиненого та думку потерпілого.

Твердження прокурора в цілому зводяться до того, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, що не може бути перешкодою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, а таке поняття, як порушення прав потерпілого найвищого ступеню законом, взагалі, не передбачено.

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги про те, що суд безпідставно врахував щире каяття обвинуваченого як обставину, що пом`якшує покарання. Критична оцінка особою своїх дій може бути здійснена на будь-якій стадії кримінального провадження, а беззаперечні докази винуватості, під тиском яких нібито ОСОБА_9 визнав вину, у справі відсутні, оскільки судове провадження в суді першої інстанції здійснювалося в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому колегія суддів зауважує, що з моменту вчинення ОСОБА_9 злочинів минуло більше ніж два роки. Обвинувачений займається волонтерською діяльністю на підтримку військовослужбовців Збройних Сил України, допомагає матері, яка хворіє на невиліковне захворювання на ДЦП, піклуватися за малолітніми братом і сестрою. Тобто його поведінка, яка не викликає жодних нарікань, лише підтверджує правильність висновків суду про можливість виправлення без відбування покарання.

Отже, судом першої інстанції дотримані загальні засади призначення покарання, передбачені ст.65 КК України, і наведені ґрунтовні мотиви застосування ст.75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Голосівського районного суду м. Києва від 9 травня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3