УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

20 грудня 2023 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне об`єднане кримінальне провадження №0001186 (№0000119, №000328) про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 без визначення розміру застави, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001186 (№0000119, №000328) про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

05 грудня 2023 року прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави.

20 грудня 2023 року в судовому засіданні прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала поданні нею клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави з підстав зазначених у клопотаннях та пояснила суду, що заявлені раніше ризики передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не перестали існувати. Доводить, що обвинувачені з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються, зможуть ухилитися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше судимі за вчинення злочинів проти власності, ніде не працюють та не мають матеріальних засобів для існування. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. З метою забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, запобігання вказаним ризикам прокурор просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, просив суд обрати відносно нього менш суворий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилися, до початку судового засідання подали до суду заяви в яких просять суд подальший розгляд кримінального провадження проводити без їх участі.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки ризики передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України є реальними з огляду на те, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимі, на шлях виправлення не стали, повторно вчинили умисний корисливий злочин проти власності, на утриманні неповнолітніх дітей не мають, тобто у обвинувачених відсутні стійкі соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження злочинної діяльності.

Окрім того, достатньо обґрунтованими є підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 будучи офіційно не працевлаштованими, раніше судимими, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення та перевиховання не стали, а тому можуть вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає, з огляду на обставини вчинення злочинів у яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За наявності ризиків зазначених у п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України вчинений обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є тяжким, відсутність доказів про існування міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, тому слід продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, як альтернативного заходу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 376, 392, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Хролин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., українцю, громадянину України, із середньою освітою, раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 15 години 30 хвилин 20 грудня 2023 року до 15 години 30 хвилин 17 лютого 2024 року без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с.Новоолександрівка, Єланецького р-ну, Миколаївської обл., громадянину України, українцю, із середньою освітою, раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 15 години 30 хвилин 20 грудня 2023 року до 15 години 30 хвилин 17 лютого 2024 року без визначення розміру застави.

Визначити місцем тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1