Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4576/23
Провадження № 1-кс/723/5364/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області погоджене прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням погодженим прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що 14 жовтня 2023 року близько 00 год. 36 хв. під час патрулювання в м. Сторожинець по вул. О. Кобилянської 4 Чернівецького району Чернівецької області зупинено транспортний засіб марки Мерседес Віто н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 1992 року народження, перебуваючого на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги 1 зенітно-артилерійська секція прикордонна застава вогневої підтримки ПКШР. Під час складання адміністративного протоколу на водія виявлено, що останній використовував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки.

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 14.10.2023 року з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 358 КК України.

Під час огляду місця події 14.10.2023 року було вилучено посвідчення водія на імя ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , та упаковано до сейф-пакету PSP 1214744.

Постановою дізнавача зазначений вище документ визнано речовим доказом. Посилаючись на те, що дані документ є речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально - правових дій, з метою збереження речового доказу дізнавач просить накласти арешт на посвідчення водія.

В суді діщзнавач підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ст. 171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Фабула кримінального правопорушення, яка зазначена у витязі № 0000263 внесеній до ЄРДР від 14.10.2023 року про те, що 14 жовтня 2023 року близько 00 год. 36 хв. під час патрулювання в м. Сторожинець по вул. О. Кобилянської 4 Чернівецького району Чернівецької області зупинено транспортний засіб марки Мерседес Віто н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 1992 року народження, перебуваючого на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги 1 зенітно-артилерійська секція прикордонна застава вогневої підтримки ПКШР. Під час складання адміністративного протоколу на водія виявлено, що останній використовував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки - кваліфікується за ч.4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача вище зазначений документ визнано речовим доказом.

Таким чином, слідчий суддя знаходить, що дізнавач в своєму клопотанні та безпосередньо в суді довів необхідність арешту майна, згідно вимог ст. 170 ч.2 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

-посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , упаковане в сейф-пакет PSP 1214744, яке вилучено в АДРЕСА_1 під час огляду місця події 14.10.2023 року.

Речовий доказ зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000263.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_6