Справа № 203/308/18
Провадження № 1-кп/0203/58/2023
У Х В А Л А

іменем України

19.12.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002193 від 22.07.2017 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, українки, офіційно не працюючої, раніше не судимої, маюча на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.06.2017 приблизно о 20:00, ОСОБА_7 , знаходячись на сходовій клітині біля належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з раніше знайомою ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, умисно нанесла останній багаточисельні хаотичні удари обома руками, зжатими в кулак та ладонями обох рук по обличчю, голові та тулубу ОСОБА_8 , в результаті чого, спричинила потерпілій ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо - шкіряних крововиливів в тім`яній області по центру; крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи по центру з переходом на слизову оболонку ясен; садна на шкірі під нижньою губою ліворуч; садна на тильній поверхні лівого променево - зап`ясткового суглобу; двох внутрішньо - шкіряних крововиливів: на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині та у лівій ліктьовій ямці; садна на тильній поверхні правої стопи ближче до гомілковостопного суглобу; трьох синців: на тильній поверхні лівої стопи ближче до гомілковостопного суглобу, на передньо - зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині та на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Окрім того, 05.06.2017 приблизно о 20:00, ОСОБА_7 , знаходячись на сходовій клітині біля належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше знайомою ОСОБА_4 , умисно, нанесла ОСОБА_4 багаточисельні хаотичні удари обома руками, зжатими в кулак та долонями обох рук, а також ногами, по обличчю, голові та тулубу ОСОБА_4 , таким чином спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, трьох саден: у зовнішнього кута лівого ока, в лобній області по центру ближче до межі росту волосся, синця на підборідді ліворуч; масивного синця на тильній поверхні правої стопи з переходом на внутрішню та зовнішню поверхню та далі на пальці і на гомілковостопній суглоб, з ускладненням в посттравматичному періоді у вигляді осумкування та нагноєння гематоми і розвитком посттравматичного периартриту суглобів правої стопи; двадцяти чотирьох саден: на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, на лівій бічній поверхні шиї у нижній третині, на грудній клітині в проекції мечоподібного, відростку, на внутрішніх квадрантах правої та лівої молочної залози, в підключеній області ліворуч, на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на тильній поверхні правої кисті, на зовнішній поверхні правого променево - зап`ясткового суглобу, семи сінців: на передній поверхні лівого плеча в середній третині, на передній поверхні правого плеча в середній та нижній третині, у правій ліктьовій ямці, на тильній поверхні правої кисті в проміжку між 1-м та 2-м пальцями, на шкірі над лобком, на передньо - внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого передпліччя в середній третині, садна на тильній поверхні правої стопи в середній третині, двох синців: на тильній поверхні лівої стопи в проекції 4- ї плюснової кістки та на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень

Дії, ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження, та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 звернулася із клопотанням про закриття відносно неї кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, яке вмотивовано тим, строк притягнення до кримінальної відповідальності за вказаними статтями на теперішній час сплив, їй відомо про те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, та про наслідки такого звільнення.

Адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримала, просила звільнити її підзахисну від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілих, адвокат ОСОБА_9 , в судовому засіданні зазначила, що дійсно відповідно до ст.49 КК України, строки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності збігли, але вважає, що оскільки ОСОБА_7 виїхала за межі України після повномасштабного вторгнення Росії в Україну та на зв`язок не виходила, обвинувачена фактично ухилилася від суду, тому строк давності перервався.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позиції захисника.

Потерпіла ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою, в якій не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності та не заперечувала проти розгляду заяв, клопотань та прийняття рішень без її участі.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України та ч.1 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні дії до набрання таким законом чинності.

Першого липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року за № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до якого прийнята нова редакція ст.12 КК України та внесені зміни до ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частини 1 ст.125 КК України є кримінальним проступком, ч.1 ст.122 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки у разі вчинення кримінального проступку; п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло відповідні строки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 скоїла інкриміновані кримінальні правопорушення 05 червня 2017 року, тобто на час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження минуло більш п`яти років, окрім того, суду не надано вироку, який набрав законної сили, на підтвердження вчинення ОСОБА_7 нового злочину.

Суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту, відносно того, що перебіг строку давності зупинився, після того, як ОСОБА_7 виїхала за кордон після повномасштабного вторгнення Росії в Україну, та не виходила на зв`язок, тобто фактично ухилилася від суду, приймаючи до уваги, що будь-яких клопотань від сторони обвинувачення щодо зупинення судового розгляду та оголошення обвинуваченої у розшук до суду не надходило та відповідного рішення судом не ухвалювалося.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням позивачам права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0002193 від 22.07.2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення її від кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження №0002193 від 22.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_8 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1