Справа № 182/722/18
Провадження № 1-кп/0182/34/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2017 за № 0004474 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , пенсіонера, із освітою середньою, одружений, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції з власного пристрою),

представників потерпілої

юридичної особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

22 жовтня 2017 року приблизно о 17:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», діючи аморально та не гуманно по відношенню до оточуючих, маючи намір, спрямований на заподіяння фізичного болю та страждань тварині, яка відноситься до хребетних, клас ссавці, із застосуванням особливо жорстоких методів, вчинив катування над твариною, а саме: безпритульною собакою, самець віком 4 роки, номер бірки - 0773, у присутності двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не реагуючи на їх зауваження. Грубо порушуючи вимоги ст.ст. 16, 17, 23, 24 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», керуючи належним йому скутером Honda Lead-50, до багажнику якого на мотузці була прив`язана безпритульна собака, номер бірки - 0773, в ході досудового слідства час та місце відлову безпритульної собаки не встановлено, проїхав повз автобусної зупинки «Ізюмська» в м. Нікополі Дніпропетровської області в напрямку до пустиря в м. Нікополі Дніпропетровської області, від чого згідно висновку судово-ветеринарної експертизи № 08-2017 від 27.12.2017 тварина отримала зажиттєві пошкодження у вигляді:

- рваної рани у виличній ділянці зліва, м`які тканини навколо рани просочені кров`ю, що свідчить саме про за життєвість цього ушкодження;

- дрібних пошкоджень в ділянці голови;

- рваної рани у ділянці плесно-фалангового суглоба п`ятого пальця зліва, краї якої також просочені кров`ю;

- множинних крововиливів у м`які тканини пахвинної ділянки м`якої черевної стінки та у ділянці стегна зліва;

- рваної рани в ділянці пястково-фалангового суглоба п`ятого пальця зліва;

- глибокого садна передньої поверхні передпліччя у нижній його частині зліва, це ушкодження також має добре помітне просочення кров`ю прилеглих тканин;

- поверхневого садна передньо-внутрішньої поверхні передпліччя у верхній його частині справа;

- глибокого садна плеснового м`якуша лівої ступні з просоченням його кров`ю. Також на шиї тварини виявлено странгуляційну борозну, більш вираженою під нижньою щелепою.

За своєю сукупністю виявленні на трупі собаки численні ушкодження могли призвести до настання травматичного шоку у тварини безпосередньо перед зажиттєвим повішенням тварини на мотузці на гілці дерева.

Сукупність ознак, описаних в п. 3 Висновків дають експертам підстави констатувати насильницький характер смерті безпритульної собаки (номер бірки - 0773), розтин трупа якої проведено начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 23.10.2017 в результаті її катування, і свідчать про особливо жорстоке поводження з твариною.

Після цього ОСОБА_3 на пустирі в м. Нікополі на гілці дерева за допомогою мотузки підвісив безпритульну собаку (номер бірки - 0773), та згідно вище вказаної експертизи причиною смерті собаки, розтин трупа якої проведено начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 , є странгуляційна асфіксія в результаті повішення - здавлювання шиї петлею, затягнутою під дією ваги тіла тварини.

Своїми умисними діями, які виразилися у жорстокому поводженні з твариною, що відноситься до хребетних, у тому числі безпритульною твариною, вчинене умисно з особливою жорстокістю у присутності неповнолітніх та яке призвело до загибелі тварини, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 3 ст. 229 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав, суду показав, що 22.10.2017 у його жінки був день народження. Зранку вони з дружиною ходили на ринок, були там з 08-00 год. до 13 год. В цей день йшов дощ майже цілий день з ранку до пізнього вечора. Приблизно о 14-00 14-30 год. вони з дружиною пішли до дочки, яка мешкає поруч, бо вирішили святкувати день народження дружини у дочки, бо остання на той час була на милицях. У доньки вони були приблизно до 19-00 19-20 год., після чого пішли додому. У нього є скутер, але скутером він у той день не користувався, бо цілий день був дощ. Скутер стояв у нього у дворі, цим скутером, крім нього, ніхто не користувався. Ніяких дітей він у цей день не бачив. Від доньки нікуди не уходив. Дітей, яких допитували, побачив перший раз в суді, чому вони його оговорюють, сказати не може. Через кілька днів до нього приїхала ОСОБА_11 , яка була з якимись іншими дітьми. Ці діти кричали, що він начебто викрав у ОСОБА_11 собаку, хоча він з нею раніше знайомим не був і де вона мешкає не знає. Жорстоко з тваринами він ніколи не поводився, у нього самого є 3 собаки 2 вівчарки і маленька безпородна собачка, про яких він піклується.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , посилаючись, що провина обвинуваченого беззаперечними доказами та поза розумним сумнівом не доведена, просила його виправдати. Лише покази неповнолітніх, які мають протиріччя, не можуть бути доказами обвинувачення. Впізнання неповнолітніми свідками було проведено з порушеннями, бо попередньо свідки не зазначили по яким прикметам вони можуть впізнавати особу, впізнання проводити по фотознімках, хоча ОСОБА_3 не переховувався. Крім того, як пояснили неповнолітні свідки в суді під час проведення впізнання понятих не було. Тому ці докази, на думку захисника, є недопустимими. Обвинувачений на час вчинення злочину, який йому інкримінують, має алібі, яке підтвердили його дружина та донька.

Позиція представників потерпілої юридичної особи

Представник потерпілої юридичної особи БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» (далі по тексту Фонд) ОСОБА_11 суду показала, що вона є керівником зазначеного Фонду. 22.10.2017 вона ввечері у Фейсбуці побачила повідомлення дівчини, яка виклала фотографію повішеної собаки, при цьому її коментар до цієї фотографії був дуже емоційний і довгий. Потім Фейсбук видалив цей пост, бо на фото були сцени насильства. Вона написала цій дівчині та попросила передзвонити, так як побачила, що собака чипована, що означає, що собака безпритульна, була простерилізована у притулку і знову повернута на місце відлову. Крім того, по фотографії вона впізнала цю собаку, бо вона була простерилізована в притулку та випущена на місце відлову лише за 2 тижні до цих подій. Вранці їй передзвонила дівчина, яка виклала фото ОСОБА_12 і сказала, що вона з другом ОСОБА_13 планують піти на пустир, де знайшли собаку, щоб її поховати. Вона попросила дівчину нічого не робити, поки вона не приїде. Вони зустрілися з підлітками на автобусній зупинці, потім діти показали їй місце, де знайшли собаку. Це місце розташоване на кінцевій автобусній зупинці на вул. Ізюмській. Там проходить дорога, яка веде до окружної дороги і на даний час майже не використовується. Також там розташована ферма, від дороги вони трохи повернули, пройшли метрів 10-ть, там росте дерево, на якому й була повішена собака. Вона підійшла до собаки і впевнилася, що це ОСОБА_14 , так собаку назвали у притулку. Ця собака перебувала у притулку з квітня 2017 року. 21.08.2017 його стерилізували, трохи підлікували, зробили щеплення і 16.10.2017 його випустили на автобусній зупинці по вул. Княжа, 112. ОСОБА_15 був повністю здоровий, адекватний, проявів агресії у нього не було. Коли вона побачила собаку, то викликала поліцію, після чого розпочалися слідчі дії. Собаку відправили до веткліники, де робили розтин. Вона була присутньою під час розтину. У роті собаки було виявлено багато землі, на лапках садна, що свідчить про те, що собаку волочили по землі.

Потім діти, які знайшли собаку, почали самостійно шукати особу, яка її вбила, бо ОСОБА_16 запам`ятав мопед, крім того, діти добре запам`ятали цю особу. Через кілька днів їй подзвонив ОСОБА_17 і сказав, що бачить цього чоловіка на тому ж самому мопеді. Вона сказала ОСОБА_18 , щоб він прослідкував за цим чоловіком, але не підходив і не розмовляв з ним. Потім подзвонила ОСОБА_19 , яка в цей час їхала на автобусі, вона також побачила цього чоловіка і підтвердила, що це точно він. Діти прослідкували адресу, куди поїхав цей чоловік АДРЕСА_2 , вона зі слідчою туди приїхали. Постукали, вийшов ОСОБА_3 . Вона відразу у нього запитала, чому він вбив її собаку. ОСОБА_3 відразу сказав: «як твоя, у неї ж…» і показав на вухо, де у собаці був встановлений чип, після чого взагалі замовчав. Коли вийшла дружина ОСОБА_20 , їй сказали, що приїхали з приводу вбивства собаки, дружина почала кричати на ОСОБА_3 , говорила, що це зробив він.

Підлітки описали чоловіка темний одяг куртка, шапка, крупний ніс. Вони розповідали, що цей чоловік говорив їм, що собака отруєна і він її везе, щоб вона не вмерла біля його домоволодіння. Про намір вбити собаку, чоловік не говорив. Але при проведенні розтину ніякої отрути виявлено не було.

Просить стягнути з обвинуваченого на користь Фонду витрати на проведення експертизи та вартість послуг адвоката. Покарання обвинуваченому просить призначити реальне у вигляді позбавлення волі.

Представник потерпілої юридичної особи адвокат ОСОБА_7 просить врахувати, що обвинувачений не визнав своєї вини, не розкаявся у вчиненому, не просив вибачення, тому просить призначити йому реальне покарання та задовольнити цивільний позов.

Досліджені в судовому засіданні докази

Свідок ОСОБА_21 дружина обвинуваченого суду показала, що 22 жовтня у неї день народження. Хоча в свідоцтві про народження в неї невірно вказана дата народження, вони завжди святкували її день народження 22.10. У 2017 р. донька зламала ногу і з 04.10.2017 лежала в лікарні, звідки її виписали 20 чи 21.10.2017, тому вони вирішили святкувати день народження у доньки. 22.10.2017 вранці о 9 год. вони з чоловіком пішли на ринок, повернулися десь о 12 год., в цей день вранці був дощ, потім дорога була мокра. Вона пожарила рибу і приблизно о 15 год. вони з чоловіком пішли до доньки, де посиділи. Пішли до дому десь о 19 год. Покормили собак і лягли спати. За весь день чоловік нікуди не відлучався. У них є скутер «Хонда», яким спочатку користувався їх син, а потім чоловік. Однак, оскільки у чоловіка в 2016 р. був інфаркт, а в 2017 р. інсульт, тому вони його навіть на автомобілі одного не пускали, а на скутері тим більше. Крім того, 22.10.2017 був дощ і вона чоловіка в цей день на скутері точно не пустила б.

Свідок ОСОБА_22 донька обвинуваченого суду показала, що 25.10.2017 після 16 год. до неї прийшла мати і розповіла, що до них приїздили незнайомі люди, які звинуватили батька в тому, що він вкрав собаку. Потім батьки поїхали з цими незнайомими людьми на машині, давали покази, що батько нікуди не їздив і собаку ні в кого не крав. 22.10.2017 батьки прийшли до неї десь о 14 год., бо у матері був день народження. Вона живе неподалік від батьків, їх домоволодіння межує огородами, між огородами паркану немає, тому вони ходять чи огородами, чи в обхід вулицею. В той період у неї була загіпсована нога з 04.10.2017 до 16.11.2017. Коли її виписали з лікарні, батьки приходили до неї кожний день, мати робила їй масаж, уколи. Батько міг вийти на вулицю, однак з вікна видно, що він нікуди зі двору не уходив. 22.10.2017 батьки пішли від неї десь біля 20 год. У батька є скутер чорного кольору, але після перенесеного інсульту на скутері батько рідко їздить, при цьому їздить лише на невеликі відстані. 22.10.2017 зранку був дощ, який закінчився після обіду. Батько в таку погоду й сам не користується скутером, вони з матір`ю йому також не дозволили б їхати. Скутер стоїть у дворі під навісом. Батько ним, якщо користувався, то їздив недалеко, до 5 10 хвилин.

Неповнолітній свідок ОСОБА_9 у присутності законного представника розповів суду, що в 20-х числах жовтня 2017 року він біля 17 год. гуляв зі своєю подругою ОСОБА_23 . Вони були біля напівзруйнованої ферми, хотіли подивитися захід сонця. В цей день погода була похмурою, морозив дощ, однак після 14-15 год. погода стала нормальною, тому вони пішли дивитися на захід сонця, хотіли фотографувати, однак не стали. Коли вони вже зібралися йти додому, то побачили мопед, який рухався по ґрунтовій дорозі їм назустріч. Цей мопед рухався зі сторони міста. Коли цей мопед проїжджав повз них, вони побачили, що до мопеда на мотузці прив`язаний собака, який вже не біг, а його тягнули по землі, він аж підстрибував на купинах. Вони почали кричати чоловіку, який був за кермом мопеда, щоб той зупинився. Чоловік зупинився і сказав, що собака все рівно помирає, він не хоче, щоб той помер біля його будинку. ОСОБА_15 підвівся, чоловік поїхав далі, собака спочатку трохи пробіг, потім знову впав. Вони відійшли трохи в кущі, щоб їх не було видно, стали спостерігати за чоловіком. За ним вони не пішли, так як злякалися, але вирішили подивитися. Бачили, що чоловік зупинився біля дерев, що спочатку прив`язав собаку до дерева, той скулив і ліг біля дерева. Потім чоловік відійшов за інше дерево, що саме він там робив, їм видно не було. Потім чоловік поїхав, цей чоловік, мабуть, їх не бачив, коли повертався в місто, бо вони сховалися за кущами. Вони з ОСОБА_24 пішли до того місця, де зупинявся мопед, хотіли шукати собаку, бо бачили, що він був живий. Ще запитали у чоловіка, який там на місці перебирав цеглини, чи не бачив він мопед з собакою. Той показав на ряд дерев. Коли вони прийшли туди, то побачили, що собака повішений на дереві за шию, ноги його не торкалися землі. Біля був слід волочіння. Від побаченого він заплакав. ОСОБА_12 взяла у нього телефон і стала фотографувати. В цей же день ОСОБА_25 виклала ці фото в мережі «Вконтакте», написала гнівний пост. На наступний день ОСОБА_25 йому сказала, що їй передзвонили з притулку і вони домовилися зустрітися. Вони зустрілися і разом поїхали на місце, де висів собака. Також туди приїхала поліція.

Він добре запам`ятав одяг того чоловіка, який керував мопедом на ньому була сіра куртка з червоними вставками на верхній частині, також він запам`ятав, що у чоловіка був великий ніс. Ліза запам`ятала обличчя чоловіка. Також він запам`ятав мопед чорна «Хонда Діо 27» з багажником.

Десь через тиждень він повертався додому і на перехресті з вул. Фурманова побачив того чоловіка, який був у тому ж одязі і сідав на той же мопед. Він відійшов, передзвонив ОСОБА_26 , яка була в кінці вул. Фурманова, сказав, що чоловік їде на мопеді в її сторону. Ліза сказала, що бачить чоловіка і це точно він. Він подивився на адресу, звідки виїхав чоловік АДРЕСА_1 . Можливо там була буква ОСОБА_27 , але він її не побачив. Той чоловік, який тягнув собаку був точно обвинувачений, він в цьому впевнений.

Під час проведення досудового розслідування він впізнавав обвинуваченого за фотознімками, під час проведення цієї слідчої дії були присутні він, його батько, слідчий, понятих, наскільки він пам`ятає, не було. При проведення слідчого експерименту були присутні слідчий, батько, поняті.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника матері, показала суду, що обвинуваченого вона раніше не знала. 22.10.2017 вони з ОСОБА_9 пішли подивитися на захід сонця, вийшли на пустир за межі міста. Коли поверталися додому по ґрунтовій дорозі, то побачили чоловіка на скутері, який їхав їм назустріч. До скутера на мотузці був прив`язаний собака, який не встигав за скутером, тому чоловік просто тягнув собаку. ОСОБА_9 запитав у чоловіка, що він робить, бо собаці больно. Чоловік зупинився, сказав, що це його собака і він отруївся. Під час зупинки собака встав, але, коли скутер знову поїхав, знову впав. Видимих тілесних ушкоджень вона на собаці не бачила. Вона побачила на вусі у собаки бирку, тому зрозуміла, що собака не чоловіка, а безпритульна. Чоловік поїхав на пустир. Вони трохи відійшли в сторону і почали спостерігати, що чоловік робить з собакою. У тому місці ростуть дерева і їм майже нічого видно не було. Потім, коли чоловік поїхав в місто, десь через 5-10 хвилин вони пішли шукати собаку, хотіли надати йому допомогу. Бачили якогось стороннього чоловіка, який копирсався у смітті. Запитали у нього за собаку, він відповів, що не знає. Потім вона побачила собаку, їй здалося, що собака сидить біля дерева, але коли вони підійшли, то побачили, що собака повішений. Вона сфотографувала собаку.

Оскільки вони добре запам`ятали чоловіка, який тягнув на скутері собаку, то почали його шукати на районі. Через кілька днів їй подзвонив ОСОБА_9 і сказав, що цей чоловік їде на скутері по АДРЕСА_3 . Вона також побачила цього чоловіка і відразу його впізнала. Думає, що цей чоловік її також впізнав, бо вона була в тій же куртці яскравого кольору і чоловік на неї уважно подивився. Цей чоловік заходив до голови квартального комітету. Вони з ОСОБА_9 дочекалися, коли чоловік вийде і пішли за ним, так встановили, що чоловік мешкає на сусідній вулиці.

Під час проведення досудового розслідування їй надавали для впізнання 4 фотознімки. Вона відразу впізнала обвинуваченого. При проведенні впізнання були присутні слідчий, 2 жінки поняті, її мама.

Свідок ОСОБА_28 розповіла суду, що ОСОБА_8 це її донька. 22.10.2017 донька десь о 16 17 год. пішла прогулятися з ОСОБА_9 , повернулася з прогулянки після 18 год. у збудженому стані і розповіла, що вони з ОСОБА_9 бачили, як чоловік тягнув по землі прив`язаного до скутера собаку. Підлітки його зупинили, запитали, чому він тягне собаку, чоловік відповів, що собака отруєний і він везе собаку на пустир, щоб той там помер. Вони дочекалися, коли чоловік поїхав, тоді пішли шукати собаку, щоб йому допомогти і відвести його до ветеринара, але знайшли собаку повішеним. Її донька сильно переживала від побаченого, не спала всю ніч. Донька виклала фотографії в соцмережі, після чого їй подзвонила ОСОБА_29 . Підлітки запам`ятали цього чоловіка, пізніше спочатку ОСОБА_9 побачив цього чоловіка, потім він подзвонив доньці, вона теж побачила і впізнала чоловіка. Пізніше слідчий проводив впізнання за фотознімками. Вона була при цьому присутня, також були поняті. Доньці показали 3 чи 4 фотографії і вона впізнала чоловіка, який тягнув собаку. Чи запитували у доньки за якими прикметами вона запам`ятала чоловіка, вона вже не пам`ятає.

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0004474:

- електронний рапорт від 23.10.2017 згідно якого 23.10.2017 о 10:18 надійшло повідомлення по телефону до Нікопольського ВП про те, що 23.10.2017 о 10:12 за адресою: м. Нікополь, вул. Ізюмська виявлений мертвий собака. Заявниця: ОСОБА_29 (а.п. 9);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.10.2017 ОСОБА_29 , у якому вона вказує, що 22.10.2017 невідома особа, знаходячись на пустирі поблизу вул. Княжа в м. Нікополі (де розташовані колишні приміщення свиноферми), жорстоко поводилася з твариною. Очевидцями вчинення кримінального правопорушення є неповнолітні: Єлизавета та Даніїл. (а.п. 10);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.10.2017 ОСОБА_30 , у якому він вказує, що 22.10.2017 невідома особа, знаходячись на пустирі поблизу вул. Княжа в м. Нікополі, жорстоко поводилася з твариною. Просить притягнути до відповідальності особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. (а.п. 11);

- акт вилучення тварин від 21.08.2017, згідно якого працівниками Нікопольського притулку для тварин КП «Автодор-1» НМР» у присутності мешканців будинку АДРЕСА_4 здійснено відлов та вилучення двох собак (а.п. 12, 15);

- картка № 136 обліку тварини, що перебуває у Нікопольському притулку тварин бирка 0773, дата народження 2012, стать самець, без породи, дата надходження 21.08.2017, місце надходження м. Нікополь, мікрорайон Жуковського. Профілактичні обробки та вакцинація: 21.08.2017 стерилізація; 30.08.2017 вакцина проти сказу. Дата вибуття тварини 16.10.2017, місце вибуття м. Нікополь, вул. Жуковського, 112 (а.п. 13, 16);

- протокол огляду місця події від 23.10.2017 пустиря, розташованого приблизно на відстані 200 м. від вул. Фурманова у м. Нікополі. Праворуч на відстані 100 м. знаходяться будівлі колишньої свиноферми за адресою: м. Нікополь, вул. Княжа. Ліворуч, приблизно на відстані 400 м. знаходиться об`їзний шлях до с. Кам`янське від м. Нікополя. В ході проведення огляду встановлено, що приблизно на відстані 20 м. від асфальтованого шляху, який проходить паралельно об`їзному шляху на відстані 1 м від асфальтованої дороги, яка розташована праворуч від вищевказаного паралельного шляху, на дереві на гілці на висоті 1,6 м. на мотузці виявлено труп собаки, яка розташована писком до колишньої свиноферми, на лівому усі собаки наявна ідентифікаційна пластикова бирка, світло-зеленого кольору, на якій мається номер 0773. В ході проведення огляду зафіксовано сліди пошкоджень на тілі собаки. Навколо шиї собаки наявна мотузка. В ході проведення огляду було виявлено та вилучено мотузку загальною довжиною 148 см (з петлею, яка розрізана); труп собаки кобеля, бирка № 0773, який поміщено до спец-пакету та направлено до державної ветеринарної клініки м. Нікополя. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 17-23);

- протокол розтину трупа тварини від 23.10.2017, згідно якого начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 проведено розтин собаки: кобель, № бирки 0773, безпритульна, тварина стерилізована влітку 2017 року у притулку. Зроблено висновок: смерть тварини наступила в наслідок механічної асіфкції (удушення). До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 31-42);

- висновок судово-ветеринарної експертизи № 08-2017 від 27.12.2017, згідно якого:

1. Згідно протоколу розтину трупа тварини від 23.10.2017, підписаний начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 і керівника БФ «Нікопольський ПП «Шанс на життя» ОСОБА_29 , труп тварини відноситься до виду - собака свійська (відноситься до хребетних тварин, клас - ссавці), стать - самець, вік - 4 роки, маса - 40 кг, номер бирки - 0773, собака безпритульна.

2. Причиною смерті собаки, розтин трупа якої проведено начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 , є странгуляційна асфіксія в результаті повішення - здавлювання шиї петлею, затягнутою під дією ваги тіла тварини. Це встановлено на основі аналізу матеріалів справи: фототаблиць № 1, 6, 7, 8, 11 та фото № 1 «загального вигляду виявленого трупа тварини», згідно протоколу огляду місця події»; патоморфологічної характеристики зовнішніх пошкоджень, странгуляційної борозни та наявності крововиливів у ділянці странгуляційної борозни, характеристики серця і легень трупа, відсутності патоморфологічних змін у інших внутрішніх органах трупа собаки, також висновку, патологоанатомічного діагнозу та особливих відміток, що містяться у Протоколі розтину трупа тварини від 23.10.2017, проведеного у Нікопольській міській державній лабораторії ветеринарної медицини.

3. Згідно Протоколу розтину трупа тварини від 23.10.2017, який виконаний начальником Нікопольської МДЛВМ ОСОБА_10 в м. Нікополь на трупі тварини виявлені такі ушкодження:

-множинні подряпини і садна в ділянці кінцівок;

-забої та рани в ділянці лівої орбіти;

-странгуляційна борозна в передній частині шиї;

-кров в ротовій порожнині;

-подряпини на слизовій оболонці щік;

-незначні крововиливи в ділянці странгуляційної борозни.

Також експерти вважають за необхідне зазначити, що з матеріалів справи: допиту свідків неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також фототаблиць № 3, 4, 9, 10, фото № 1 «загального вигляду виявленого трупу тварини згідно протоколу огляду місця події» достовірно встановлено що тварина отримала зажиттєві пошкодження у вигляді:

1.рваної рани у виличній ділянці (у протоколі розтину - «ділянці лівої орбіти») зліва, м`які тканини навколо рани просочені кров`ю, що свідчить саме про за життєвість цього ушкодження;

2.дрібних пошкоджень в ділянці голови (ділянка носа, над правим оком - за протоколом огляду місця події від 23.10.2017) трупа, наявність слідів бурого кольору на шерсті трупа;

3.рваної рани у ділянці плесно-фалангового суглоба п`ятого пальця зліва, краї якої також просочені кров`ю;

4.множинних крововиливів у м`які тканини пахвинної ділянки м`якої черевної стінки та у ділянці стегна зліва;

5.рваної рани в ділянці пястково-фалангового суглоба п`ятого пальця зліва;

6.глибокого садна передньої поверхні передпліччя у нижній його частині зліва, це ушкодження також має добре помітне просочення кров`ю прилеглих тканин;

7.поверхневого садна передньо-внутрішньої поверхні передпліччя у верхній його частині справа;

8.глибокого садна плеснового м`якуша лівої ступні з просоченням його кров`ю (фототаблиця № 5). Також на шиї тварини виявлено странгуляційну борозну, більш вираженою під нижньою щелепою до 2 см глибиною, м`які тканини за місцем її розташування мають крововиливи, (за протоколом розтину трупу тварини беспорідного кобеля віком близько 4-х років № бірки 0773, що проведено у Нікопольській МДЛВМ від 23.10.2017).

Зазначені ушкодження були нанесені тварини за:

1.зажиттєвого тертя (притягнення, ковзання) її тіла по твердій поверхні (з матеріалів справи - покриття дороги, можливо асфальтове),

2.падіння тварини на лівий бік під час протягнення (тертя) її тіла по твердій поверхні,

3.ударів по лицьовій частини голови у виличній ділянці тварини тупим предметом зліва, або ударів голови тварини у тій же ділянці об металеві конструкції скутера (за встановленим причинно-наслідковим зв`язком відомим з показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), або ударів голови тварини об виступаючі частини покриття дороги при її падіннях. Усі вищеописані пошкодження, встановлені експертами за аналізу матеріалів справи, співпадають з описом пошкоджень на трупі, які виявлені під час огляду місця події (протокол від 23.10.2017) та за проведення патологоанатомічного розтину (протокол розтину трупа тварини у Нікопольській МДЛВМ від 23.10.2017).

Усі ушкодження отримані твариною зажиттєво, під час протягнення (тертя, ковзання) її по покриттю дороги, будучи прив`язаною до скутера. Зазначений причинно-наслідковий зв`язок встановлено аналізом отриманих твариною травм за матеріалами справи та аналізом показань неповнолітніх свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно протоколів їх допиту від 23.10.2017, який проведено у присутності їх батьків слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_31 .

Експерти вважають необхідним зазначити, що аналізом матеріалів справи: фототаблиць № 1, 3, 4, 9, 6, 7, 8, 10, 11 та фото № 1 «загального вигляду виявленого трупу тварини», згідно протоколу огляду місця події», патоморфологічної характеристики зовнішніх ушкоджень, странгуляційної борозни, характеристики серця і легень трупа, характеристики внутрішніх органів трупа, висновку, патологоанатомічного діагнозу та особливих відміток, що містяться у протоколі розтину трупа тварини від 23.10.2017 усі виявлені на трупі ушкодження отримані твариною зажиттєво, не мають ознак загоювання, тобто є свіжими, отриманими безпосередньо перед настанням смерті.

За своєю сукупністю виявленні на трупі собаки численні ушкодження могли призвести до настання травматичного шоку у тварини безпосередньо перед зажиттєвим повішенням тварини на мотузці на гілці дерева.

Странгуляційна борозна на шиї тварини, більш виражена під нижньою щелепою (до 2 см глибиною), м`які тканини за місцем її розташування мають крововиливи (за протоколом розтину трупу тварини беспорідного кобеля віком близько 4-х років № бірки 0773, що проведено у Нікопольській МДЛВМ від 23.10.2017) утворилася за зажиттєвого повішення тварини на мотузці на гілці дерева. Саме внаслідок повішення настала смерть тварини від странгуляційної асфіксії. Вигляд странгуляційної борозни співпадає з положенням мотузки, яка була накинута на шию тварини за повішення (вузол розташований позаду потиличної ділянки голови). Зазначене встановлено експертами аналізом протоколу огляду місця події від 23.10.2017 та фототаблиці - фото № 1 «загального вигляду виявленого трупу тварини», згідно протоколу огляду місця події та аналізом протоколу розтину трупа тварини беспорідного кобеля віком близько 4-х років № бірки 0773, який проведено начальником Нікопольської МДЛВМ ОСОБА_10 23.10.2017.

4. Сукупність ознак, описаних в п. 3 Висновків дають експертам підстави констатувати насильницький характер смерті безпритульної собаки (номер бирки - 0773), розтин трупа якої проведено начальником Нікопольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_10 23.10.2017 в результаті її катування, і свідчать про особливо жорстоке поводження з твариною.

За характерам ушкоджень, виявлених в трупі безпородної собаки, згідно Протоколу розтину трупа тварини від 23.10.2017, який виконаний начальником Нікопольської МДЛВМ ОСОБА_10 в м. Нікополь, виявлені ушкодження спричинили тяжкі страждання тварини перед смертю.

5. З матеріалів справи (показання неповнолітніх свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно Протоколів їх допиту від 23.10.2017, реєстраційні дані Протоколу розтину трупа тварини у Нікопольській МДЛВМ від 23.10.2017) встановлено, що тварина загинула 22.10.2017 близько 18 год. 00 хв. До висновку додано фото-таблиці. (а.п. 47-63);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017, в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника матері ОСОБА_28 , понятих з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 (фото № 3), як особу, яка 22.10.2017 приблизно о 17.00 год., знаходячись поблизу автобусної зупинки «Ізюмська» у м. Нікополі, проїжджала повз неї на скутері чорного кольору, до багажнику якого була прив`язана за мотузку собака, жорстоко поводилася з твариною. Упізнає його за рисами обличчя, формою носа, кольором волосся. До протоколу огляду додано довідку (а.п. 75-77);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017, в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_9 у присутності законного представника батька ОСОБА_32 , понятих з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 (фото № 2), як особу, яка 22.10.2017 приблизно о 17.00 год., знаходячись поблизу автобусної зупинки «Ізюмська» у м. Нікополі, проїжджала повз нього на скутері чорного кольору без номерних знаків, до багажнику якого була прив`язана за мотузку собака, жорстоко поводилася з твариною. Упізнає його за рисами обличчя, формою носа, кольором волосся. До протоколу огляду додано довідку (а.п. 82-84);

- протокол обшуку від 03.01.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 06.12.2017, в період часу з 14.50 год. до 15.06 год. на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено транспортний засіб чорного кольору, без номерних знаків скутер Honda Lead. До протоколу огляду додано диск з відеозаписом проведеного обшуку (а.п. 106-111). У судовому засіданні судом було переглянуто відеозапис проведеного обшуку;

- розписка ОСОБА_3 про отримання від співробітників поліції на зберігання скутера чорного кольору Honda Lead (а.п. 113);

- протокол проведення слідчого експерименту від 30.01.2018, в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_9 у присутності законного представника неповнолітнього, психолога, понятих показав місце скоєння злочину, детально розповів про обставини вчиненого злочину. Зауважень та доповнень не надходило. В ході проведення вказаної слідчої дії здійснювалося відео-фіксування. До протоколу проведення слідчого експерименту додано оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю неповнолітнього ОСОБА_9 (а.п. 117-118, 121). У судовому засіданні судом було переглянуто відеозапис проведеного слідчого експерименту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 30.01.2018, в ході якого неповнолітня свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника неповнолітнього, психолога, понятих показала місце скоєння злочину, детально розповіла про обставини вчиненого злочину. Зауважень та доповнень не надходило. В ході проведення вказаної слідчої дії здійснювалося відео-фіксування. До протоколу проведення слідчого експерименту додано оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю неповнолітньої ОСОБА_8 (а.п. 119-120, 121). У судовому засіданні судом було переглянуто відеозапис проведеного слідчого експерименту

Оцінка доказів судом

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).

Хоча обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/ не визнав, однак суд вважає, що його вина доведена у повному обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, т.я. вони спростовуються поясненнями представника потерпілої юридичної особи, свідків та письмовими доказами.

Твердження обвинуваченого про те, що він 22.10.2017 в період часу приблизно з 14:00 14:30 год. і до 19:00 - 19:20 год. з дружиною знаходився у доньки і скутером він у той день не користувався, так як цілий день був дощ, не підтверджується та спростовуються показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Як в ході досудового розслідування так і в ході судового розгляду судом було допитано в якості свідків неповнолітніх: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у присутності їх законних представників, які пояснили суду, що бачили, як обвинувачений ОСОБА_3 22.10.2017 приблизно о 17.00 год. їхав на скутері чорного кольору без номерних знаків і до багажнику вказаного скутера на мотузці була призвана собака, яка спочатку бігла, а потім її вже тягнув скутер. На їх запитання, що він робить, чоловік відповів, що собаку хтось отруїв і вона все одно помре і поїхав. Бачили, як потім вказаний чоловік повертався до міста вже без собаки. Вони почали шукати собаку і знайшли її повішеною на дереві.

Також у судовому засідання було допитано в якості представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_11 , яка суду показала, що 22.10.2017 у ввечері у соціальній мережі Facebook побачила повідомлення дівчини, яка виклала фотографію повішеної собаки, коментар до цієї фотографії був дуже емоційний. Побачила, що собака чипована, а також впізнала собаку. Під час спілкування з дівчиною, яка виклала фото дізналася про обставини вчинення злочину. Діти, які знайшли собаку, самостійно шукали особу, яка вбила собаку і через декілька днів знайшли вказаного чоловіка.

Суд приймає як належні та допустимі докази по даній справі покази представника потерпілої юридичної особи, покази неповнолітніх свідків, протокол огляду місця події, де було вчинено злочин, протокол розпиту трупа тварини та висновок судово-ветеринарної експертизи, які між собою є взаємоузгодженими щодо того, що обвинувачений 22.10.2017, прив`явши мотузкою до скутера собаку, тягнув її по дорозі, а потім повісив на дереві.

Тому посилання обвинуваченого на те, що він в той день знаходився вдома та у своєї доньки, є неспроможними і є обраним способом його захисту та зводяться до прагнення уникнути відповідальності та покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Що стосується пояснень дружини та доньки обвинуваченого ОСОБА_3 , про те, що він 22.10.2017 був спочатку вдома, а потім у доньки і на скутері нікуди не їздив, суд також вважає вказані покази неспроможними. Суд враховує те, що свідки: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , дружина і донька обвинуваченого відповідно, є його рідними, тому покази вказаних свідків явно спрямовані на виправдання дій обвинуваченого. Крім того, свідок ОСОБА_22 проказала, що батько 22.10.2017 виходив на двір на нетривалий час, що не виключає можливості вчинення ним злочину у цей період.

З урахуванням викладеного, та версія події, яку надав у поясненнях обвинувачений та свідки його дружина та донька, не доводить розумного сумніву у версії сторони обвинувачення. Більше того версія обвинуваченого і не узгоджується з показами неповнолітніх свідків, наданими як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду так і з доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Будь-яких доказів, які якимось чином підтверджували б версію обвинуваченого суду надано не було.

Суд приймає як належні та допустимі докази по даній справі покази неповнолітніх свідків, протокол огляду місця події, протокол розтину трупу собаки та висновок судово-ветеринарної експертизи, які між собою є взаємоузгодженими.

Суд вважає позицію сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину безпідставною і відхиляє її з огляду на наведене.

Висновок, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, зроблено судом з додержанням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Отже, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Показання неповнолітніх свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 узгоджуються між собою. У суду нема підстав для сумніву в достовірності показів неповнолітніх свідків. Підстав, за яких би неповнолітні свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обмовляли обвинуваченого - судом не встановлено.

Всі досліджені докази є взаємоузгодженими між собою, та спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вбивав собаки.

Крім того, предметом дослідження були протоколи слідчого експерименту від 30 січня 2018 року, згідно яких неповнолітні свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у присутності своїх законних представників та психолога детально розповіли та показали на місці обставини вчинення ОСОБА_3 злочину (а.п. 117-121). З відеозаписів слідчих експериментів за участю неповнолітніх свідків вбачається, що свідки добровільно надавали покази на місці вчинення злочину. Свідки відтворили дії та показали конкретні обставини вчинення злочину, показали місце де знаходилася повішена собака. Суд звертає увагу на ту обставину, що в ході проведення слідчого експерименту свідки не плуталися у показах, добре орієнтувався на місцевості.

Протоколи слідчих експериментів від 30.01.2018 за участю неповнолітніх свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 крім пояснень свідків, містить ознаки відтворення події, а саме свідки показали на місцевості коли, де та як саме вони виявили злочинні дії ОСОБА_3 , очевидцями яких дій вони стали.

З огляду на викладене, суд приймає у якості належних і допустимих доказів протоколи слідчих експериментів від 30.01.2018, які були проведені за участю неповнолітніх свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Також суд вважає належними та допустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017, в ході яких неповнолітні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_3 , як особу, яка 22.10.2017 приблизно о 17.00 год., знаходячись поблизу автобусної зупинки «Ізюмська» у м. Нікополі, проїжджала повз них на скутері чорного кольору без номерних знаків, до багажнику якого була прив`язана за мотузку собака, жорстоко поводилася з твариною. Упізнавали свідки його за рисами обличчя, формою носа, кольором волосся. Вказані слідчі дії проводилися за участю, як законних представників неповнолітніх свідків, так і понятих. Хоча неповнолітній свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні і пояснив, що понятих при проведенні слідчої дії не було, однак неповнолітній свідок ОСОБА_8 і її законний представник ОСОБА_28 категорично стверджували, що поняті при проведенні аналогічної слідчої дії за їх участю були присутні. З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що така слідча дія з ОСОБА_8 проводилася 30.10.2017 з 17-20 год. до 17-30 год. (а.п. 75-76), а з ОСОБА_9 30.10.2017 з 17-35 год. до 17-45 год. (а.п. 82-83). Поняті при проведенні обох цих слідчих дій ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , підписи цих понятих в протоколах ідентичні. Тому, на думку суду, пояснення ОСОБА_9 про відсутність понятих може бути пов`язана з тривалим часом, що минув з моменту проведення слідчої дії до моменту допиту у суді, а також особливістю сприйняття та пам`яті неповнолітнього свідка.

Пояснення неповнолітніх свідків, підтверджує версію обвинувачення про те, що жорстоке поводження з твариною було вчинено саме обвинуваченим. За відсутності будь-якого розумного пояснення обвинуваченим, за яких інших обставин могло бути вчинено жорстоке поводження з твариною, що призвело до загибелі тварини, ці докази поза розумним сумнівом доводять версію обвинувачення.

Аналізуючи всі дослідженні в процесі судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 жорстокому поводженні з твариною, що відноситься до хребетних, у тому числі безпритульної тварини, вчинене умисно з особливою жорстокістю у приступності неповнолітніх та яке призвело до загибелі тварини.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, у тому числі безпритульної тварини, вчинене умисно з особливою жорстокістю у присутності неповнолітніх та яке призвело до загибелі тварини.

Суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , як вище вказувалося, є його способом захисту який пов`язаний з бажанням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення /злочин/.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 229 КК України).

Також суд ураховує обставини вчинення злочину та особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п. 131), одружений, на утриманні нікого не має. Є пенсіонером. Має постійне місце проживання, за місцем постійного проживання характеризуються задовільно (а.п. 140). На обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває (а.п. 132-133). Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого (а.п. 136-139, судовий том а.с. 120 ).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, його вік, відсутність як пом`якшуючих так й обтяжуючих вину обставини, беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на похилий вік обвинуваченого, його стан здоров`я, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

БЛАГОДІЙНИМ ФОНДОМ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» в особі представника ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов, який у подальшому було уточнено. Згідно уточнюючого цивільного позову просить суд стягнути з ОСОБА_3 спричинену майнову шкоду (збитки) у сумі 8 165 грн. 00 коп.

Позиція сторін стосовно заявленого цивільного позову

Представники Фонду - ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримали. ОСОБА_11 вказує, що майнова шкода полягає у витратах по оплаті виконаних робіт (висновок судово-ветеринарної експертизи) у Бюро судово-ветеринарних досліджень Харківської державної зооветеринарної академії, відповідно чеку в сумі 3 165,00 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн, а всього 8 165,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 уточнений цивільний позов Фонду не визнав.

При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 129 КПК України).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною 1 ст. 124 цього Кодексу визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

І. Вимоги в частині відшкодування витрат за проведену експертизу

Як вбачається з матеріалів справи, у кримінальному провадженні було призначено та проведено судово-ветеринарну експертизу № 08-2017 (а.п. 47-58).

11.12.2017 Фондом було оплачено вартість судово-ветеринарної експертизи № 08-2017 у сумі 3 165 грн. (судовий том а.с. 19).

Суд вважає, що надані представником Фонду ОСОБА_11 , докази підтверджують витрати, пов`язані зі сплатою вартості проведеної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» витрати за проведену судово-ветеринарну експертизу № 08-2017 в сумі 3 165 грн.

ІІ. Вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу

Що стосується вимоги представників Фонду про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн., суд враховує наступне.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

У ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між представником Фонду ОСОБА_11 , яка є керівником Фонду та адвокатом ОСОБА_7 , яка діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 0347, виданого на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 11 вересня 1993 року, укладено Договір про участь представника у кримінальному процесі від 5 лютого 2018 року (судовий том а.п. 41-42).

Згідно Додатків № 1, № 2 та № 3 до Договору про участь представника у кримінальному процесі, Фонду надана правова допомога, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; опрацювання законодавчої бази, формування правової позиції та консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання; вивчення та правовий аналіз матеріалів кримінального провадження; підготовка позовної заяви; судове представництво, загальна вартість послуг складає 5 000 грн. Представником Фонду прийнято виконані роботи, претензій та зауважень не було. (судовий том а.с. 43-45).

14.03.2018 ОСОБА_11 , представник Фонду сплатила адвокату ОСОБА_7 5 000 грн. (судовий том а.с. 46).

Суд вважає, що надані представником Фонду ОСОБА_11 докази підтверджують витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката.

Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в сумі 5 000 грн.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі:

- фрагмент мотузки, поміщений до спецпакету № 0011308, опечатаного паперовою біркою, який знаходяться в камері схову речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 003241) - знищити;

- скутер чорного кольору Honda Lead-50 переданий на зберігання ОСОБА_3 , - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Питання про процесуальні витрати вирішено шляхом задоволення уточнених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 299 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Уточнений цивільний позов БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ПРИТУЛОК ДЛЯ ТВАРИН «ШАНС НА ЖИТТЯ» у відшкодування матеріальних збитків: вартість витрат на залучення експерта 3 165 (три тис. сто шістдесят п`ять) грн.. 00 коп. та витрати на правничу допомогу 5 000 (п`ять тис.) грн.. 00 коп., а всього 8 165 (вісім тис. сто шістдесят п`ять ) грн.. 00 коп.

Питання про процесуальні витрати вирішено шляхом задоволення уточнених позовних вимог.

Речові докази по справі:

- фрагмент мотузки, поміщений до спецпакету № 0011308, опечатаного паперовою біркою, який знаходяться в камері схову речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 003241) - знищити;

- скутер чорного кольору Honda Lead-50 переданий на зберігання ОСОБА_3 , - залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1