Справа № 450/1010/21 Провадження № 1-кп/450/122/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 23.01.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гірське Миколаївського району Львівської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не депутату, не адвокату, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей, раніше не судимому, працює на посаді водія ТЗОВ «Гал-Всесвіт», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

сторони кримінального провадження

прокурори ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представники потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпіла ОСОБА_12

представник цивільного відповідача ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 23 січня 2021 року приблизно о 08 год. 50 хв., керуючи автобусом «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Центральній поблизу будинку № 20 у с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Р. 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «залізничний переїзд»); Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 20 п.п. 20.2, 20.3; 20.5 в), ґ) та вимоги дорожнього знаку 2.2 «Стоп» дод. 1 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при проїзді регульованого залізничного переїзду на якому в цей час працював заборонений сигнал світлофора, не зупинив керований ним транспортний засіб, одночасно не виконавши вимоги дорожнього знаку «стоп», що встановлений перед світлофорним об`єктом, не надав переваги в русі електровозу двохсекційному ВЛ 11 М 159 під керуванням машиніста ОСОБА_14 , який наближався ліворуч відносно напрямку його руху і перебуваючи в межах регульованого залізничного переїзду призвів до настання зіткнення його автобуса з електровозом.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, пасажир автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи отримала закритий відламковий перелом дистального метаепіфізу правої плечової кістки з зміщенням фрагментів, який викликав тривалий розлад здоров`я та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, а пасажир цього ж автобуса ОСОБА_15 , згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав закриту травму грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер по кількох анатомічних лініях, крововиливів в тканину легень, що супроводжувались кровотечею в праву та ліву плевральні порожнини (двобічний гемоторакс) та потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину (лівосторонній пневмоторакс), крововиливи в м`які тканини задньої поверхні грудної клітки справа з утворенням кишені; закритої травми органів черевної порожнини у вигляді розривів та крововиливів в тканину печінки, крововиливу в тканину селезінки, крововиливу в тканину підшлункової залози та навколишню клітковину, крововиливів в зв`язково-підвішуючий апарат внутрішніх органів, що супроводжувались кровотечею в черевну порожнину; закриту травму органів заочеревинного простору у вигляді крововиливів в тканину та оточуючу клітковину обох нирок та наднирникових залоз; розрив лонного зчленування; травму правої нижньої кінцівки у вигляді неповного відчленування на рівні середньої третини гомілки з відкритими переломами малогомілкової та великогогомілкової кісток та пошкодженням судин гомілки з крововиливами в м`які тканини гомілки; крововиливи в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки голови зліва, м`які тканини шийного відділу хребта; синці садна та рану по тілу. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до смерті, могли виникнути при співударянні з виступаючими частинами салону автобуса під час дорожньо-транспортної пригоди 23 січня 2021 року та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Дані ушкодження були причиною смерті останнього.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у скоєному ним інкримінованого йому злочину, на початку судового розгляду не визнав, а перед його допитом визнав частково та показав, що він працює і станом на час події працював водієм ТзОВ «Гал-Всесвіт». 23.01.2021 зранку він вийшов на роботу, а саме водієм автобуса «БАЗ А079,14» д.р.н. НОМЕР_1 маршруту №119 «Львів - Пустомити - Щирець». Рухаючись по маршруту, він на зупинці взяв пасажирів, в тому числі і потерпілих. Приблизно перед 9 год. він проїжджав с. Полянка та рухався в сторону регульованого залізничного переїзду. Дорога була мокра, відлига після нічного морозу. В лобове вікно світило сонце, внаслідок чого огляд був обмежений. Під`їжджаючи до регульованого залізничного переїзду він подивися, що світлофор не працює, світлового сигналу немає, звукового теж. Оглянувшись в ліво та вправо він не побачив будь якого електровозу, а тому впевнившись, що можна продовжити рух почав проїжджати залізничний переїзд. І як тільки він почав наближатись до колії то побачив, що зліва рухається електропоїзд. В результаті чого він застосував екстрене гальмування. Однак, керований ним автобус не зупинився та виїхав на залізничний переїзд. В наслідок чого відбулось зіткнення задньої лівої частини автобуса з електропоїздом.

Також показав, що під`їжджаючи до залізничного переїзду він не побачив зліва електропоїзду, так як його засліпило сонце та огляд зліва був обмежений лісопосадкою. Крім того, обвинувачений показав, що світлофор перед залізничним переїздом не працював, тобто ні світлового, ні звукового сигналу не було.

Також обвинувачений повідомив, що він намагався вибачитись та відшкодувати шкоду родині потерпілого ОСОБА_15 , однак, останні відмовились з ним спілкуватись та говорили, щоб він звертався до їх адвоката. Останній також відмовився говорити з ним.

Просить його суворо не карати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_17 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково суд вважає, що його вина повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були перевірені в суді, зокрема:

Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що 23.01.2021 о 8:45 год. сіла в маршрутне таксі №119. Вона сиділа на другому чи третьому кріслі, зліва біля вікна. Що відбувалось навколо вона не слідкувала, дивилась в телефон. В цей час вона почула крик ОСОБА_15 «газу» і відразу відчула удар. Коли відбувся удар автобус був в русі. Більше про обставини ДТП вона повідомити не змогла.

Жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Проказами свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні показала, що 23.01.2021 перед 9 год. вона їхала в маршрутному таксі №119, сиділа позаду водія зліва. Під`їжджаючи до залізничного переїзду, водій не зупинився та виїхав на переїзд де відбулось зіткнення з локомотивом. Сигнал світлофора горів червоним кольором, однак чи був звуковий сигнал світлофора вона не чула.

Показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні показав, що 23.01.2023 зранку він керував двохсекційним електровозом ВЛ 11 М 159. Під`їжджаючи до залізничного переїзду у с. Полянка, він побачив, що до переїзду наближається маршрутне таксі. Дане маршрутне таксі намагалось гальмувати, однак його почало нести юзом і тоді водій додав газу та виїхав на переїзд де відбулось зіткнення електровозу з задньою лівою частиною автобуса. Перед зіткненням він намагався зупинити електровоз, однак відстань до автобуса була дуже маленька. Електровоз він зупинив за 200 м. після залізничного переїзду.

Також свідок вказав, що до ДТП, перед залізничним переїздом по напрямку руху автобуса, світлофор працював, а саме було чути звуковий сигнал та горіло червоне світло.

Крім того, свідок вказав, що в той час на дорозі була ожеледиця, і він бачив перед переїздом сліди гальмування автобуса.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_15 був її чоловіком. Про обставини ДТП яка мала місце 23.01.2021 зранку, на залізничному переїзді у с. Полянка Львівського району Львівської області, під час якої загинув її чоловік, їй безпосередньо нічого не відомо. Все, що їй відомо то вона знає зі слів працівників правоохоронних органів.

Також потерпіла в судовому засіданні показала, що за весь час досудового розслідування обвинувачений жодного разу не підійшов до неї, чи її дітей і не вибачився. Поводив себе зухвало і вважав себе невинним в скоєнні ДТП. Лише в кінці судового розгляду один раз намагався поговорити з ними. Однак, вважає, що це було зроблено лише для того, щоб пом`якшити собі покарання.

Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_15 був її батьком. Про обставини ДТП яка мала місце 23.01.2021 зранку, на залізничному переїзді у с. Полянка Львівського району Львівської області, під час якої загинув її батько, їй безпосередньо нічого не відомо. Все, що їй відомо то вона знає зі слів працівників правоохоронних органів.

Також потерпіла в судовому засіданні показала, що за весь час досудового розслідування обвинувачений жодного разу не підійшов до неї, чи її рідних і не вибачився. Поводив себе зухвало і вважав себе невинним в скоєнні ДТП. Лише в кінці судового розгляду один раз намагався поговорити з ними. Однак, вважає, що це було зроблено лише для того, щоб пом`якшити собі покарання.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_15 був його батьком. Про обставини ДТП яка мала місце 23.01.2021 зранку, на залізничному переїзді у с. Полянка Львівського району Львівської області, під час якої загинув його батько, йому безпосередньо нічого не відомо. Все, що йому відомо то він знає зі слів працівників правоохоронних органів.

Також потерпілий в судовому засіданні показав, що за весь час досудового розслідування обвинувачений жодного разу не підійшов до нього, чи його рідних і не вибачився. Поводив себе зухвало і вважав себе невинним в скоєнні ДТП. Лише в кінці судового розгляду один раз намагався поговорити з ними. Однак, вважає, що це було зроблено лише для того, щоб пом`якшити собі покарання.

Протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 23.01.2021 та схеми до нього згідно з яким оглянуто ділянку дороги, а саме залізничний переїзд в с. Полянка Пустомитівського району, згідно з яким встановлено, що на ділянці дороги де відбулось ДТП рух автомобілів здійснюється по одній смузі руху в обидва напрямки. Залізничний переїзд обладнаний світлофором, біля смуги руху в напрямку м. Пустомити, справа на обочині розташований автобус «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на залізничній колії на відстані в 217 м. в напрямку м. Самбір знаходиться електровоз двохсекційний ВЛ 11 М 159.

Постановою про визнання речовим доказом від 23.01.2021 згідно з якою в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 від 23.01.2021, автобус «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Оглянутим в судовому засіданні, електронним документом, а саме відеозаписом реєстратора з автомобіля свідка ОСОБА_20 , який останній видав слідчому, відповідно до заяви від 23.01.2023. Згідно відеофайлу FAILE 4749-004269 відображено момент ДТП. А саме, видно, що коли ОСОБА_16 , під`їжджав до залізничного переїду пригальмовує, однак не зупиняється та продовжує рух, в результаті чого відбувається зіткнення автобуса та електровозу. З відео видно, що під`їжджаючи до залізничного переїзду, світлофор працював, подавав світловий сигнал. ОСОБА_16 перед світлофором не зупинився, а продовжив рух.

Висновком судово-медичної експертизи № 2/21 від 02.03.2021, згідно з яким у ОСОБА_15 виявлено закриту травму грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер по кількох анатомічних лініях, крововиливів в тканину легень, що супроводжувались кровотечею в праву та ліву плевральні порожнини (двобічний гемоторакс) та потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину (лівосторонній пневмоторакс), крововиливи в м`які тканини задньої поверхні грудної клітки справа з утворенням кишені; закритої травми органів черевної порожнини у вигляді розривів та крововиливів в тканину печінки, крововиливу в тканину селезінки, крововиливу в тканину підшлункової залози та навколишню клітковину, крововиливів в зв`язково-підвішуючий апарат внутрішніх органів, що супроводжувались кровотечею в черевну порожнину; закриту травму органів заочеревинного простору у вигляді крововиливів в тканину та оточуючу клітковину обох нирок та наднирникових залоз; розрив лонного зчленування; травму правої нижньої кінцівки у вигляді неповного відчленування на рівні середньої третини гомілки з відкритими переломами малогомілкової та великогогомілкової кісток та пошкодженням судин гомілки з крововиливами в м`які тканини гомілки; крововиливи в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки голови зліва, м`які тканини шийного відділу хребта; синці садна та рану по тілу. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до смерті, могли виникнути при співударянні з виступаючими частинами салону автобуса під час дорожньо-транспортної пригоди 23 січня 2021 року та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Дані ушкодження були причиною смерті останнього.

Висновком судово-медичної експертизи №37/2021 від 22.02.2021 згідно з яким у ОСОБА_12 виявлено закритий відламковий перелом дистального метаепіфізу правої плечової кістки з зміщенням фрагментів, який викликав тривалий розлад здоров`я та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Дані ушкодження утворились імовірно 23.01.2021 від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП.

Висновком експерта №СЕ-19/114-21/996-ІТ від 09.02.2021 згідно з яким гальмівна система та рульова система автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані та могли виконувати функції передбачені конструкцією.

Висновком експерта №СЄ-19/114-21/995-ІТ від 24.02.2021 згідно з яким зіткнення між автобусом «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 з двохсекційним електровозом ВЛ11М 159, що здійснював рух залізничними коліями, про що свідчить його зафіксоване розташування, відбулось в місці перетину проїзної частини залізничними коліями (на залізничному переїзді).

В первинний момент контакт відбувся між передньою частиною двохсекційного електровоза ВЛ11М 159 та задньою лівою частиною автобуса марки «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в даному випадку поздовжні вісі вказаних транспортних засобів в початковий момент зіткнення знаходились під кутом в межах 60…70 градусів.

Висновком експерта №СЕ-19/114-21/2733-ІТ від 03.03.2021 згідно з яким водій автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 повинен був керуватися вимогами п.п. 8.7.6 20.2, 20.3 та 20.5 в), ґ). та вимогами дорожнього знаку 2.2 чинних Правил дорожнього руху.

У водія автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 була технічна можливість уникнути зіткнення з електровозом. Ця можливість для нього обумовлюється дотриманням технічних вимог п.п. 8.7.6 20.2, 20.3 та 20.5 в), ґ). та вимогами дорожнього знаку 2.2 чинних Правил дорожнього руху, для чого завад технічної можливості у нього не було.

В діях водія автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 вбачається суперечність вимогам вимог п.п. 8.7.6 20.2, 20.3 та 20.5 в), ґ). та вимогами дорожнього знаку 2.2 чинних Правил дорожнього руху, при цьому вказаний факт знаходиться в причинному зв`язку із настанням зіткнення його автобуса з електровозом.

Крім цього, органом обвинувачення та стороною захисту надано суду наступні матеріали, які встановлюють і характеризують особу обвинуваченого; копію паспорту НОМЕР_3 , вимогу УІПКП «102» ГУНП у Львівській області від 24.02.2021, довідку з місця проживання №959 від 13.12.2017, характеристики з місця проживання від 12.03.2021 та 15.03.2021, характеристику з місця праці без дати, довідку про те, що обвинувачений за місцем реєстрації не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.06.2014, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 19.11.2014, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 14.01.2016, копії постанов суду від 15.12.2017 та 06.10.2020 згідно з якими ОСОБА_16 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши діюче законодавство України, дійшов таких висновків.

Щодо обвинувачення ОСОБА_16 за ч.2 ст. 286 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_16 по ч. 2 ст. 286 КК України є правильною так як ОСОБА_16 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

За вчинення злочину ОСОБА_16 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_16 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Органом досудового слідства вказується як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, щире каяття. Однак суд не вбачає дану пом`якшуючу обставину, так як обвинувачений під час судового розгляду не визнавав ті обставини які йому інкриміновано досудовим слідство, а саме механізм розвитку ДТП. Суд вважає, що останній в судовому засіданні вказував, що він частково визнає пред`явлене звинувачення та кається, лише з метою пом`якшення при призначенні йому покарання. Крім того, в діях останнього не було жодного каяття, так як за час судового розгляду, обвинувачений жодного разу не контактував з стороною потерпілої, а також не намагався відшкодувати спричинену шкоду та вибачитись за скоєне, що підтвердили потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Лише в кінці судового розгляду, після двох з половиною років з часу ДТП, обвинувачений відкрив в банку рахунок на який вніс 100 000 грн. та видав довіреність на потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розпоряджатись вказаними коштами.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, а також особу обвинуваченого, те що він посередньо характеризується по місцю проживання, працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, вчинив необережний тяжкий злочин, спричинену шкоду не відшкодував, перед вчинення злочину притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 які просять ізолювати обвинуваченого від суспільства строком на сім років, а також позбавити останнього права керувати транспортними засобами на максимальний термін, досудову доповідь органу пробації суд вважає, що ОСОБА_16 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та максимальне додаткове покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Що стосується цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_21 до ОСОБА_16 , товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» про відшкодування моральної шкоди спричиненої злочином то суд вважає, що вказані позови підлягають частковому задоволенню.

Згідно позовних вимог потерпілих, останні просять суд стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_16 та ТзОВ «Гал-Всесвіт» і їхню користь по 500 000 грн. спричиненої моральної шкоди.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_13 незважаючи на те, що у відзивах на позовні заяви заперечив щодо задоволення їх в повному об`ємі, в судовому засіданні визнав позови частково. Останній вказав, що товариство позовні вимоги визнає частково та готове відшкодувати всім потерпілим моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних, кримінально-караних діянь ОСОБА_16 потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 спричинено моральну шкоду, а саме внаслідок смерті ОСОБА_15 діти втратили батька, дружина втратила чоловіка. Останні пережили шок, сильне душевне страждання, змінився їх спосіб та ритм життя, а тому суд оціню спричинені моральні збитки в розмірі 250000 грн. кожному.

Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна , у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Підсумовуючи аналіз зазначених норм закону, суд вважає, що з цивільного відповідача ТзОВ «Гал-Всесвіт», як роботодавця, працівником якого вчинено злочин, під час виконання своїх трудових обов`язків, слід стягнути, спричинену моральну шкоду обвинуваченим, в користь ОСОБА_8 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 .

Судові витрати в розмірі 4903,50 грн., які підтверджені документально, слід покласти на обвинуваченого.

Долею речових доказів розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати всіма видами транспорту строком на 3 (три) роки.

Врахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання, 3 (три) дні позбавлення волі, строк тримання під вартою в період часу з 23.01.2021 по 25.01.2021.

Початок відбуття покарання ОСОБА_16 рахувати з моменту обмеження у вільному пересуванні.

Після набрання вироку законної сили заставу в розмірі 175 120 грн. повернути ОСОБА_22 , яким було внесено заставу.

Стягнути з ОСОБА_16 в дохід держави 4903,50 грн., коштів залучених на проведення експертиз.

Речовий доказ автобус «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим законному володільцю (постанова від 23.01.2021, ухвала слідчого судді від 25.02.2021).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» в користь ОСОБА_7 250 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» в користь ОСОБА_8 250 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» в користь ОСОБА_9 250 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1