Справа № 639/4712/23
Провадження №1-кп/639/474/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000560 від 21.06.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працює кухарем у гастромаркеті «Лавшаш», одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочини проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні.

Так, ОСОБА_5 11.06.2023 близько 07:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився біля будинку № 8 по вул. Каширській у м. Харкові.

Саме в той час ОСОБА_5 на відкритій ділянці місцевості, розташованій напроти будинку № 8 по вул. Каширській у м. Харкові, у траві помітив мобільний телефон чорного кольору, марки Samsung Galaxy S9, з сім-картою абонента ПрАТ «Vodafon» з номером НОМЕР_1 та сім-картою абонента ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 674М від 28.06.2023, складає 4640 гривень 00 копійок, та власником якого є ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, реалізуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, непомітно для оточуючих, викрав вказаний мобільний телефон, поклавши його до кишені.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 4640 гривень 00 копійок, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 674М від 28.06.2023.

Крім того, ОСОБА_5 , відчуваючи безкарність за раніше вчинений злочин, 11.06.2023 приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , маючи доступ до викраденого мобільного телефону марки Samsung Galaxy S9, який належить потерпілому ОСОБА_4 , отримав доступ до інформації гаджету, при цьому достовірно знаючи, що наявна в телефоні сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon» з номером НОМЕР_1 та сім-карта абонента ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , якими користувався потерпілий ОСОБА_4 , можуть бути використані для несанкціонованого доступу до інформації з обмеженим доступом, що охороняється, у тому числі Законом України «Про банки та банківську діяльність», а також Законом України «Про інформацію».

В цей час, у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання у роботу електронної комунікаційної мережі, а саме до системи призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками у режимі реального часу «Internet Banking Приват-24», в платіжній системі якого зареєстрований конфіденційний аккаунт потерпілого ОСОБА_4 , без відома та без дозволу власника, для отримання доступу до його банківських рахунків.

Надалі, ОСОБА_5 , маючи доступ до мобільного телефону ТМ Samsung Galaxy S9, на якому був встановлений додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу для дистанційного керування банківськими рахунками у режимі реального часу «Internet Banking Приват-24», яка відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, маючи умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, діючи з метою незаконного збагачення за рахунок несанкціонованого доступу до автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк», використовуючи відповідний додаток, завантажений на мобільний телефон марки Samsung Galaxy S9, який облаштований сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon» з номером НОМЕР_1 та сім-картою абонента ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , що є фінансовими номерами клієнта АТ КБ «Приватбанк», без згоди та відома власника, шляхом підбору кодового паролю та натискання кнопки «Увійти», здійснив вхід до особистого кабінету ОСОБА_4 , тим самим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, після чого отримав повний доступ до інформації про поточний стан банківських рахунків потерпілого, у тому числі до банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені злочини, 11.06.2023 у денний час доби, близько 09:00, точний час в ході досудового розслідування встановити виявилось не можливо, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні, при собі маючи раніше викрадений мобільний телефон марки Samsung Galaxy S9, прибув до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , якого ОСОБА_5 залучив до вчинення кримінального правопорушення, повідомивши йому про свої злочинні наміри.

Саме в той час, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою разом із ОСОБА_6 , повідомивши останньому про те, що має при собі мобільний телефон марки Samsung Galaxy S9, який був здобутий злочинним шляхом, та вказавши, що має повний доступ до банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , запропонував останньому зняти кошти з рахунку потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення грошових коштів та, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , о 10 годині 24 хвилини, маючи несанкціонований доступ до інформаційної (автоматизованої) системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками у режимі реального часу «Internet Banking Приват-24», в платіжній системі якого зареєстрований конфіденційний аккаунт потерпілого ОСОБА_4 , здійснили переказ грошових коштів у сумі 29 000 гривень, з урахуванням автоматичного відрахування відсотків за переказ 29 148 гривень 02 копійки, з картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , рахунок НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , на віртуальну картку АТ «УНІВЕРСАЛ-БАНК», № НОМЕР_5 , рахунок НОМЕР_3 , яку надав громадянин ОСОБА_8 , який є знайомим ОСОБА_6 та який не був обізнаний про його злочинні наміри.

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заволодівши грошовими коштами потерпілого, розпорядились ними на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 29 148 гривень 02 копійки.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України. Пояснив, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за встановлених судом обставин. Заявив про щире каяття у вчиненому та підтвердив повне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди. Просив суворо його не карати.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за встановлених судом обставин. Заявив про щире каяття у вчиненому та підтвердив повне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив про повне відшкодування йому обвинуваченими спричиненої шкоди та відсутність у нього претензій до обвинувачених, про що надав письмову заяву, також зазначив, що йому шкода обвинувачених.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими своєї вини, а також, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням даних, що характеризують особу обвинувачених, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що їх вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються: за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не має судимості, не одружений, офіційно не працює, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), офіційно працює, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є: за ч. 4 ст. 185 КК України - тяжким злочином, за ч. 1 ст. 361 КК України кримінальним проступком, особу обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, позицію потерпілого ОСОБА_4 .

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_5 , на думку суду, можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, а також у виді обмеження волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 361 КК України, які водночас не виходять за межі, передбачені ст. 69-1 КК України, яка в даному випадку повинна бути застосована до обвинуваченого, оскільки наявні обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання, ОСОБА_5 також визнано винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Остаточне покарання ОСОБА_5 призначається за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України.

Разом із цим, суд, проаналізувавши дані про особу обвинуваченого, який хоча в силу ст. 89 КК України не судимий, проте у минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти власності, офіційно не працює, не одружений, вчинив у даному кримінальному провадженні три епізоди кримінально караної діяльності, що може свідчити про певну схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, а тому вважає, що застосування до ОСОБА_5 положень ст. ст. 69, 75 КК України в даному випадку не в повній мірі відповідатиме ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та сприятиме виправленню обвинуваченого.

Досягнення мети покарання щодо ОСОБА_6 , на думку суду, можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, який водночас не виходить за межі, передбачені ст. 69-1 КК України, яка в даному випадку повинна бути застосована до обвинуваченого, оскільки наявні обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання, ОСОБА_6 також визнано винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Разом із тим, беручи до уваги щире каяття, репутацію обвинуваченого ОСОБА_6 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, повне відшкодування потерпілому завданої шкоди, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

До набрання законної сили вироком суду відносно ОСОБА_5 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання. Відносно ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу суд вважає недоцільним.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати за проведене у кримінальному провадженні експертне дослідження (судово-товарознавчу експертизу вартості викраденого мобільного телефону) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки крадіжку телефону потерпілого здійснено ним самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня без дозволу суду; не виїжджати за межі м. Харкова та Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання, місця роботи.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_5 та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити його для відбування покарання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

До набрання законної сили вироком запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ФОП « ОСОБА_10 » процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження в розмірі 716 (семисот шістнадцяти) гривень 47 копійок (к/п, а.с. 19).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченим, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1