Справа № 953/8469/23
н/п 1-кс/953/583/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м.Харкова скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023 за ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення слідчого СВ Управління СБУ у Харківській області про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023 за ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, відповідно до якої просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023.

В обгрунтування скарги підозрюваний посилається на те, що підставою для звернення до судового захисту в порядку ст.303 КПК України є безпідставне його притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України. Вказує, що вивчивши оскаржуване повідомлення про підозру, вважає її необгрунтованою з наступних підстав.

Так, органом досудового розслідування, він підозрюється в сприянні організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, шляхом надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів. Проте, органом досудового розслідування до цього часу не встановлено, часу, місця, способу, а також конкретних обставин отримання ним 8000 доларів США від невстановленої особи або від ОСОБА_7 , а також не встановлено часу, місця та способу надання ОСОБА_7 тимчасового посвідчення та довідки ВЛК. Також органом досудового розслідування до теперішнього часу не встановлено його зв`язку із цими особами, при цьому, що він не знайомий із жодною із вказаних осіб. Інкриміновані правопорушення характеризуються умисною формою вини, при цьому доказів або належного обгрунтування мотивів вчинення кримінальних правопорушень ним, як підозрюваним оскаржуване повідомлення про підозру не містить. Разом з цим, на підставі відповідних бойових розпоряджень він виконував завдання у зоні ведення бойових дій на протязі з квітня, травня 2022 року до вересня 2023 року. В цей час він не виконував обов`язки начальника РТЦК, що спростовує відомості повідомлення про підозру в частині, що він є суб`єктом інкримінованих кримінальних правопорушень. З початку збройної агресії РФ ним був наданий наказ знищувати документацію РТЦК та крім того, 16.07.22 було загоряння приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок якого було втрачено значний обсяг документації про проходження ВЛК, що спростовує відомості оскаржуваного повідомлення про непроходження ОСОБА_7 лікарської комісії. Разом з цим, кваліфікуючи йому дії за ч.1 ст.366 КК України, органом досудового розслідування не враховано, що начальник РТЦК не є членом ВЛК, тобто не є посадовою особою, яка входить до складу зазначеної комісії. При цьому, у випадку підписання будь-якого тимчасового посвідчення начальник РТЦК виходить із висновку ВЛК, який йому надається. При цьому, жодними доказами кримінального провадження №0000056 від 24.02.2023 не доведено умисної форми вини як інкримінованого діяння, кваліфікованого за ч.1 ст.366 КК, так і за ч.3 ст.332 КК. Однак, інкримінуючи вчинення таких дій, орган досудового розслідування повинен довести усвідомлення ним, як підозрюваним, що ним вчиняються злочини, мотиви їх вчинення, бажання настання суспільно негативних наслідків, шкоди від вчинених злочинів в конкретному місці, в конкретний час. У даному випадку ж, органом досудового розслідування не обгрунтовано належними доказами у сприянні ним у переправленні осіб через державний кордон, вчинені за попередньою змовою із невстановленою особою 1, з використанням службового становища з корисливих мотивів. При цьому, за місцем його проживання проводились обшуки, в ході яких не було вилучено жодних доказів, на відшукування яких отримав дозвіл слідчого судді орган досудового розслідування.

Крім того зазначає, що із змісту повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як це передбачає п.6 ч.1 ст. 277 КПК України про вчинення безпосередньо ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Матеріали кримінального провадження не містять безсумнівної системи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказували на можливу наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, та яка б виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення вчинене саме підозрюваною особою. Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, забезпечувати відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань. При цьому, як вбачається із змісту підозри від 06.09.23 будь-яких конкретних обставин про безпосереднє вчинення ним, як підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.1 ст.366 КК України, не містить.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського районного суду м. Харкова, 17.01.2024 скарга розподілена судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.01.2024 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

У судовому засіданні сторона захисту скаргу підтримала та прохала задовольнити з підстав, зазначених у змісті скарги. Крім того зазначила, що підозра грунтується на недостовірних, недопустимих та недостатніх доказах, протягом шести місяців жодних прямих доказів обгрунтованості підозри органом досудового розслідування не надано, а наявні в матеріалах кримінального провадження докази є протиречними між собою. Також зазначили, що до повноважень ОСОБА_6 , як начальника РТЦК, та який не є членом ВЛК, тобто не є посадовою особою, яка входить до складу зазначеної комісії, то останній не мав повноважень, у вчиненні яких йому було повідомлено про підозру.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні проти задоволеня скарги заперечувала, посилаючись на те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, експертними установами проводяться експертизи, призначені в рамках даного кримінального провадження, за результатами проведення яких буде встановлено. На даний час органом досудового розслідування зіброно достаньо доказів, які обгрунтовують повідомлену ОСОБА_6 підозру.

Заслухавши доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, вивчивши зміст скарги та заперечень, надані документи у їх сукупності, слідча суддя приходить до таких висновків.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24.02.2023 за №0000056, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.

06.09.2023 у даному кримінальному провадженні слідчим 3 відділення слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, тобто у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів; у службовому підробленні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

11.09.2023 о 10 годині 53 хвилин ОСОБА_6 , особисто вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000721 від 22.06.2023, складене 06.09.2023 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Прокурором та слідчим надано докази на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 04.09.2023 та 05.09.2023; довідку військово- лікарської комісії №07.12.2023 №8/2146/21 на ім"я ОСОБА_7 ; тимчасове посвідчення військовозобов"язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2021 на ім"я ОСОБА_7 ; картку обстеження та медичного огляду військовозобов"язаного з метою визначення ступеню придатності до військової служби на ім"я ОСОБА_7 ; довідку №16/1/95 військово-лікарської комісії на ім"я ОСОБА_7 , видана 05.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; висновок експерта №83 від 06.09.2023; наказ КП "Зміївська центральна районна лікарня" Зміївської міської ради Харківської області № 274 від 23.09.2021; Витяг із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 349 від 28.08.2021; функціональні обов"язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідча суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст.8, 22, 26, глави 22 КПК України, слідчий суддя під час розгляду скарги, крім дотримання строків звернення зі скаргою на повідомлення про підозру, може перевірити наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Повідомлення про підозру - дія, яка передбачає: складання, підписання, винесення і юридичне оформлення рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його права; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; допит підозрюваного.

Аналіз акту повідомлення про підозру перевірка і оцінка відбувається з точки зору: об`єктивності викладених фактичних даних; логічності юридичного документа; законності його складання; обґрунтованості повідомлення про підозру; юридичної чіткості формулювань і правильної кваліфікації дій підозрюваного.

Як вбачається зі скарги та наданих слідчій судді документів, 11.09.2023 о 10 годині 53 хвилин ОСОБА_6 , особисто вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000721 від 22.06.2023, складене 06.09.2023 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а скарга на вказану підозру подана 17.01.2024, тобто зі спливом більше двох місяців з дня прийняття рішення про повідомлення про підозру. Водночас, рішень про закриття кримінального провадження чи звернення з обвинувальним актом до суду, органом досудового розслідування, не приймалося.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що скаргу подано з дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку із цим слідча суддя під час розгляду скарг вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, сторона захисту посилається на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, враховуючи недоведеність стороною обвинувачення об`єктивної сторони складу інкримінованих кримінальних правопорушень, містить багато сумнівів та неточностей, а також відсутні докази вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень.

Слідчою суддею встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, а саме, у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів; у службовому підробленні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні надано слідчій судді докази, на які сторона обвинувачення посилається, як на підставу для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у можливому вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 04.09.2023 та 05.09.2023; довідку військово- лікарської комісії №07.12.2023 №8/2146/21 на ім"я ОСОБА_7 ; тимчасове посвідчення військовозобов"язаного № НОМЕР_1 від 08.12.2021 на ім"я ОСОБА_7 ; картку обстеження та медичного огляду військовозобов"язаного з метою визначення ступеню придатності до військової служби на ім"я ОСОБА_7 ; довідку №16/1/95 військово-лікарської комісії на ім"я ОСОБА_7 , видана 05.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; висновок експерта №83 від 06.09.2023; наказ КП "Зміївська центральна районна лікарня" Зміївської міської ради Харківської області № 274 від 23.09.2021; Витяг із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 349 від 28.08.2021; функціональні обов"язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Досліджені фактичні дані, що містяться у перелічених джерелах доказів, переконують слідчу суддю в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку вони відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України. При цьому, надані стороною захисту доводи не спростовують того факту, що мали місце події, про які зазначено в повідомленні про підозру від 06.09.2023.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях підозрюваного ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, слідча суддя зазначає, що правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, належність, допустимість та достатність доказів вирішується судом, а не слідчим суддею, в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду.

Відповідно до ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 ґрунтується на недостовірних та недопустимих доказах, слідча суддя виходить з того, що на стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Слідча суддя на цій стадії може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами.

Слідча суддя зазначає, що відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, і суд за результатами розгляду справи по суті за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, не позбавлений можливості оцінити таку якість зазначеного джерела доказів як допустимість.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про їх необґрунтованість.

Крім того, згідно із ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Щодо з`ясування правомочності осіб, якими складено та погоджено підозру, воно включає перевірку питань: чи дотримані правила підслідності; чи брав участь слідчий у затриманні підозрюваної особи на місці злочину і чи не був очевидцем злочину, чи не підлягає допиту в якості свідка та внаслідок цього не може в подальшому здійснювати розслідування; чи не має ознак його зацікавленості в справі чи неупередженості, які можуть слугувати підставою його відводу.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 було складено 06.09.2023 слідчим 3 відділення слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам, визначеним ст. 277 КПК України, в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, а викладені захисником зауваження щодо наявності у повідомленні про підозру сумнівів та неточностей є лише його припущенням та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що зміст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, слідчим було дотримано вимоги ст. 278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру, в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини.

Враховуючи викладене, скарга підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023 за ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023 за ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 02.02.2024.