№ 1-кп/183/1834/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областікримінальне провадження № 0001177 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`яЩорського району, Чернігівської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді робітника підсобного 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимого

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин , в Україні строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 20 травня 2023 року. Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 18 серпня 2023 року. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 27 липня 2023 року № 3275-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №30 від 04.07.2023 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, зараховано на всі види забезпечення та призначено на посаду робітника підсобного 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №45 від 19.07.2023 капітана ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, не допускати негідних вчинків самому та стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим.

Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Статтями 29 і 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Положеннями статті 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до вимог ст. ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України капітан ОСОБА_6 є начальником за військовим званням та посадою для солдата ОСОБА_3 .

Згідно обов`язків за вказаною посадою, відповідно до ст. 125-126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_6 в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення. Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.

Статтями 1 та 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, додержуватися правил ввічливості й поведінки військовослужбовців.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, 13 серпня 2023 року солдат ОСОБА_3 у невстановлені під час розслідування час та місці вжив алкогольні напої, після чого, близько о 12 год. прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

У цей час заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , помітивши у солдата ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння, повідомив останньому про те, що збирається доставити його до відділення військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, ОСОБА_3 почав поводити себе зухвало та був невдоволений законними вимогами капітана ОСОБА_6 , висловлював погрози в його бік з приводу проведення його освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Далі солдат ОСОБА_3 , близько о 13:10 год., знаходячись у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , біля будівлі №2, в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним висунутими законними вимогами заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 щодо доставляння його до відділення військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_2 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, з метою перешкоджання виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків військової служби, з метою уникнення складання матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 11,16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, застосував опір та рішучу непокору по відношенню до капітана ОСОБА_6 , наніс йому руками, стиснутими у кулак, близько двох ударів в область обличчя, після чого стиснув шию ОСОБА_6 правою рукою та повалив його на землю, де продовжував наносити останньому удари руками в область тулубу, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на правій щоці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснив,що служив в/ч НОМЕР_1 , 13.08.2023 року встався конфлікт з потерпілим, спричинив йому ушкодження.Щиро кається у скоєному та готовий нести передбачену законом відповідальність.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,вказавши, що претензій до обвинуваченого не має.

Винуватість обвинуваченого також беззаперечно підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- слідчим експериментом від 12.09.2023 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив свої показання, що надав раніше під час розслідування та показав на місці обставини подій за 13.08.2023 р., вказав на механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (з фотокартками);

-слідчим експериментом від 12.09.2023 р. за участю свідка ОСОБА_7 , який підтвердив свої показання, що надав раніше під час досудового розслідування та показав на місці обставини події за 13.08.2023 р., вказав на механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_3 (з фотокартками);

-висновком експерта №450/Е від 18.09.2023 року, згідно якого при експертизі потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді синця на правій щоці, які відносяться до легкого ступеню тяжкості, заподіяні тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, та по давності утворення можуть відповідати даті пригоди, вказаній у постанові (13.08.2023 р.) що підтверджується даними огляду (синець багрово-фіолетового кольору, контури чіткі.

Синець на правій щоці заподіяний тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука людини, зжата у кулак.

Механізм утворення виявлених тілесних ушкоджень на який вказує потерпілий ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту від 12.09.2023 р. за його участі, може відповідати отриманим судово-медичним даним.

Механізм утворення виявлених тілесних ушкоджень на який вказує свідок ході проведення слідчого експерименту від 12.09.2023 р., за його участі, може відповідати отриманим судово-медичним даним.

- витягом з наказу №30 від 04.07.2023 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , згідно якого солдат ОСОБА_3 прибув та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1

Таким чином всі вище перелічені докази надані стороною обвинувачення, суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Судом не встановлено порушень вимог кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як опір начальникові, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини : щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, а також суд враховує його бажання продовжити військову службу.

Також суд враховує думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого.

Обтяжуючими покарання обставин суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за можливе, при наявності таких пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, призначити покарання згідно ст. 69 КК інше, більш м`яке основне покарання не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді арештута на підставі ч. 2 ст. 60 КК України, оскільки ОСОБА_3 є військовослужбовцем, арешт призначити з відбуванням його на гауптвахті.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого і буде достатнім та необхідним для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 увчиненні кримінальногоправопорушення передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, інше, більш м`яке основне покарання, не зазначене в санкції ч. 4 ст. 404 КК Українип`ять місяців арешту.

На підставі ч. 2 ст. 60 КК України замінити призначене ОСОБА_3 покарання п`ять місяців арешту на п`ять місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_3 обраний раніше запобіжний захід тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 час його перебування під вартою з 13 серпня 2023 року.

Початок відбуття строку покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 з 13 серпня 2023 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1