Провадження №11-сс/801/7/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_6 про надання дозволу на перебування обвинуваченої ОСОБА_7 поруч із захисником

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченої: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000347 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Захисник ОСОБА_9 заявила клопотання про надання дозволу на перебування обвинуваченої ОСОБА_7 поруч із захисником та переміщення обвинуваченої ОСОБА_7 з скляного боксу безпосередньо до зали судового засідання на місце поруч із захисником.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачена ОСОБА_7 не визнана судом винною, її винуватість недоведена у законному порядку, тому відповідно до вимог ЄСПЛ, враховуючи принцип презумпції невинуватості та забезпечення права на захист та доступу до правосуддя, захисник просить вирішити питання про надання дозволу на перебування обвинуваченої ОСОБА_7 поруч із захисником шляхом переміщення обвинуваченої ОСОБА_7 з скляного боксу безпосередньо до зали судового засідання на місце поруч із захисником, оскільки перебування обвинуваченої за скляною огорожею є приниженням людської гідності.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти клопотання захисника, обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала свого захисника, обговоривши доводи клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 318 КПК України, судове засідання відбувається у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 22.01.2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою завжди пов`язаний з обмеженням основних прав та свобод людини та громадянина, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, серед яких свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, недоторканість особи.

Відповідно до п. 11 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ДСА України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015р. № 613/785/5/30/29/67/68, у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН.

Відповідно до п. 2 ч. 21 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, що набрав чинності 21.11.2012 року, у судах проведено заміну металевих загороджень, які відокремлюють підсудних від складу суду і присутніх громадян, на загородження із скла чи органічного скла.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вид і форма скляної кабіни є такою, що дозволяє обвинуваченому безперешкодно спілкуватись із захисником та отримувати правову допомогу, передавати документи, спілкуватись з іншими учасниками кримінального провадження та судом. Працівники конвою не перешкоджають можливості спілкування обвинуваченого із вказаними особами, в тому числі із захисником.

Захисник знаходиться у безпосередній близькості з місцем утримання обвинуваченого, та має можливість спілкуватися з підзахисним, при чому інші учасники кримінального провадження та служба конвою перебувають на відстані, що забезпечує можливість обвинуваченому конфіденційно спілкуватися зі своїм захисником та отримувати правову допомогу.

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 27.05.2019р., постановленій у справі №766/22242/17, згідно із загальними принципами застосування ст. 3 ЄКПЛ щодо утримання обвинувачених у скляних кабінах чи огорожах під час судових засідань, сформульованими ЄСПЛ в рішеннях від 04.10.2016р. «Ярослав Бєлоусов проти Росії» та від 17.07.2018р. «Марія Альохіна проти Росії», ст. 3 ЄКПЛ містить абсолютну заборону катування та нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження або покарання. Проте для того, щоб підпадати під сферу дії ст. 3 ЄКПЛ, жорстоке поводження повинно досягти певного мінімального рівня жорстокості. Оцінка цього мінімуму є відносною, вона залежить від усіх обставин справи.

Розміщення обвинувачених за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не включає елемента приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня суворості, хоча цей рівень може бути досягнутий, якщо обставини ув`язнення заявників, взяті в цілому, спричиняють їм страждання або труднощі такої інтенсивності, що перевищують неминучий рівень страждань, властивих утриманню.

Враховуючи, що обвинувачена перебуває у скляній кабіні, яка не сковує її рухів та дозволяє обвинуваченій безперешкодно спілкуватись із захисником, суд апеляційної інстанції не вбачає ознак приниження людської гідності, через сам факт перебування у такій кабіні.

Захисником не наведено переконливих аргументів, які б указували на те, що умови перебування обвинуваченої в скляній кабіні суперечать ст. 3, 5, 6 ЄСПЛ.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у рішенні у справі «Рамішвілі та Кохреїдзе проти Грузії» ЄСПЛ вказував, що слід брати до уваги міркування безпеки, оскільки безпека в залі суду є умовою справедливого судового розгляду.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України проти основ національної безпеки України, вчиненого у період запровадження воєнного стану та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт перебування ОСОБА_7 під час судового засідання в скляній кабіні не включає елемента приниження, не спричиняє їй страждання, не порушує право обвинуваченої на захист, оскільки вона має можливість безперешкодного спілкування із захисником, в тому числі в ході судового засідання, має можливість робити нотатки та записи, необхідні для реалізації вказаного права, тобто має можливість ефективно здійснювати свій захист.

Застосований захід безпеки, як перебування обвинуваченої ОСОБА_7 в скляній кабіні, є пропорційним обмеженням її прав як особи, що утримується під вартою, здійснюється відповідно до закону, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про надання дозволу на перебування обвинуваченої під час судового засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 318, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про надання дозволу на перебування обвинуваченої ОСОБА_7 поруч із захисником

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4