Справа № 212/2995/23
У Х В А Л А

про запобіжний захід

17 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 10.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просила продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який до затримання не працював, неодружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, а також обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду. Судовий розгляд справи триває, на даний час не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою або на підтвердження відсутності вказаних вище ризиків суду не надано та про них не заявлено. Стороною захисту не доведено про наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання обвинуваченого та наявності доходу.

Прокурором доведено про відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Суд вказує, що у даному випадку суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особистості, та має усунути загрози скоєння нових злочинів та ризик переховування від суду (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та в судовому засіданні такі відомості не надані та не доведені.

Суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, яке інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 53680,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.12.2023 року включно.

Одночасно визначити заставу ОСОБА_4 у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 53680,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Дніпропетровській області протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, не відлучатись із населеного пункту, де він мешкає.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 15.12.2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарання.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, вважається такими, що до останнього застосовано запобіжний захід у виді застави, та він зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1