Провадження № 1-кс/686/1078/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000111,

встановив:

26.01.2024 року прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , після усунення недоліків, визначених в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2024 р., звернувся до слідчого судді з новим клопотанням про накладення арешту, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належні: ОСОБА_3 земельні ділянки, з кадастровими номерами :04:005:0337, :04:005:0338; ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0272; розташовані на вказаних земельних ділянках незареєстровані об`єкти нерухомого майна (капітальні будівлі, бесідки, доріжки, пішохідні зони, майданчики); ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0123, та розміщені на цій земельній ділянці п`ятиповерхову будівлю (садовий будинок), загальною площею 476,6 кв.м., і бесідки; а також на земельну ділянку, з кадастровим номером :04:005:0218, та розміщені на цій земельній ділянці споруди - підпірні стінки, (бесідки), капітальну двоповерхову будівлю.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту, із встановленням заборон відчуження та розпорядження, на означені земельні ділянки та споруди, у вказаному кримінальному провадженні, наявні, також відсутнє належне обґрунтування (з долученням копій підтверджуючих документів), яке значення має майно, на яке просить накласти арешт прокурор, як речові докази та які обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні № 0000111 від 22.09.2021 р., з правовою кваліфікацією ч.2 ст.364, ч.2, ч.4 ст.197-1, ч.3 ст.190 КК України, а відтак, яка є необхідність у накладенні арешту саме на це майно. Зазначення у клопотанні прокурором тих обставин, що земельні ділянки та розміщенні на них споруди є речовими доказами, саме по собі, не пояснює підстав, мети накладення арешту на ці земельні ділянки та споруди, ризиків їх знищення, пошкодження, псування, втрати, як об`єктів матеріального світу, та неможливості довести обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Фактично, прокурор своє клопотання мотивує необхідністю запобігання можливості: подальшого незаконного відчуження вказаних земельних ділянок; проведення на них будь-яких незаконних будівельних, ремонтних чи інших робіт, що можуть заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу; знищення слідів незаконного відчуження, а також необхідністю: забезпечення збереження зазначених вище земельних ділянок як речових доказів; подальшого забезпечення відшкодування завданої шкоди; завершення призначеної судової комплексної земельно-технічної та будівельної експертизи. При цьому, матеріали поданого прокурором клопотання взагалі не містять підтверджуючих відомостей про те, що вищеозначені земельні ділянки та розміщені на них будівлі і споруди на сьогоднішній день є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000111 (не долучена постанова слідчого на підтвердження вказаної обставини) та не представлено будь-яких доказів того, що для забезпечення виконання завдань кримінального провадження є необхідність у накладенні арешту на майно, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим особам, яких у клопотанні прокурор не вказує.

Так, до клопотання прокурором долучено лише: витяг з ЄРДР; акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.08.2020 р. на 8 арк.; договір оренди землі від 24.09.2012 р., з додатками, на 12 арк.; протокол обшуку від 08.06.2023 р. на 6 арк.; фототаблиці на 5 арк.; лист Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 23.11.2023 р. на 3 арк.; супровідний лист від 07.04.2022 р. на 1 арк.; постанова про призначення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 07.04.2022 р. на 8 арк.; супровідний лист та клопотання експертів від 19.04.2022 р. на 5 арк.; супровідний лист від 20.11.2023 р. з долученими до нього протоколами допитів свідків від 16.11.2023 р. на 8 арк.; інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також створені за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, на 51 арк.; ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2024 р. на 5 арк.; супровідний лист від 25.01.2024 р. на 1 арк., інших документів, якими б прокурор міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. У клопотанні прокурором зазначено, що є необхідність в арешті майна, з позбавленням права відчуження та розпорядження, однак, в чому саме полягає необхідність встановлення вказаних заборон, прокурор у клопотанні не мотивує та не вказує, чи не призведе накладення арешту на майно до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності осіб, або до настання інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000111, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя