Справа № 473/944/24
Номер провадження 1-кс/473/286/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою

"29" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000048, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та сторони захисту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він, не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та обігом наркотичних засобів та особами, які здійснюють незаконний збут таких засобів, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території міста Вознесенська наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, які в подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою збуту.

За версією органу досудового розслідування, 09 січня 2024 року в денний час доби в місті Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_6 незаконно, протиправно, за грошові кошти в сумі 300 гривень збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві №3782-ХІІ від 23.12.1993 року), 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою не більше 0,1004 г.

ОСОБА_7 , придбаний ним у ОСОБА_6 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою не більше 0,1004 г. того ж дня добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, за версією органу досудового розслідування, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, які в подальшому почав незаконно зберігати при собі із метою збуту.

У денний час доби, 13 лютого 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області співробітниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадон у ОСОБА_6 , який, керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно, протиправно, повторно, за грошові кошти в сумі 400 гривень, збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХІІ від 23.12.1993 року), 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) цігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою не більше 0,1004 г.

Крім того, за версією органу досудового розслідування, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) металево-полімерний блістер із 2 (двома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, які в подальшому почав незаконно зберігати при собі із метою збуту.

У денний час доби, 27 лютого 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області співробітниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадон, у ОСОБА_6 , який, керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно, протиправно, повторно, за грошові кошти в сумі 500 гривень, збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХІІ від 23.12.1993 року), 2 (два) металево-полімерних блістера із 3 (трьома) пігулками, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.

Факт незаконного здійснееня збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2024 року за номером № 0000048.

27 лютого 2024 року о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

28 лютого 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України.

В судовому засіданні прокурор просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту заперечувала проти обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила обрати відносно нього більш м`якші види запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту в певний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення кримінального провадження під номером 0000048 встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_6 , переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків (у тому числі на викривача)та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обіку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може встановити особу викривача, щодо якого застосовані заходи безпеки, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом залякування та погроз чи іншого впливу, вчинив злочини, в яких підозрюється в період іспитового строку, а це дає привід вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`які види запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також практику ЄСПЛ з даного питання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони захисту, яка з посиланням на практику ЄСПЛ, в даному судовому засіданні зазначала, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Слідчий суддя, з врахуванням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , а також стану здоров`я його цивільної дружини громадянки ОСОБА_8 , яка має інвалідність третьої групи за загальним захворюванням, вважає можливим в даному кримінальному провадженні визначаючи розмір застави, з враховунням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за необхідне визначити суму застави у розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х20/ = 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шісдесят/ гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Вознесенська Миколаївської області, громадянину України, із професійною технічною освітою, не працює, судимому 19 травня 2023 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік 06 місяців, зареєстрованому за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , обрати запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО" до 26 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х20/ = 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шісдесят/ гривень.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання на території України, без дозволу зазначених осіб, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України, виключити спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , більш м`якшого ніж тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО", а саме цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою вручити підозрюваному за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Подача апеляції до Миколаївського апеляційного суду не зупиняє виконання даної ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1