Номер провадження: 11-сс/813/1697/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні № 0000045 від 30.06.2023 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватний підприємець, директор ТОВ «ПГС», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч.5 ст.298 КК України,

встановив:

В провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000045 від 30.06.2023 року, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.298 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що нежила будівля загальною площею 1168,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , укладеного з ТОВ «МІСЬКИЙ АНДРОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР», на праві приватної власності належить ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ».

Відповідно до наказу Міністерства культури та туризму України від 16.06.2007 року №662/0/16-07 будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б) «Особняк Гавсевича» (архітектор ОСОБА_10 ), яка побудована у 1903 році, визнано пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради №160 від 22.05.1990 року «Про затвердження додаткового списку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення» вказану пам`ятку архітектури та містобудування місцевого значення взято під охорону держави.

Законом України «Про охорону культурної спадщини» регулюються правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Статтею 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначені наступні терміни:

об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

ремонт - сукупність проектних, вишукувальних і виробничих робіт, спрямованих на покращення технічного стану та підтримання в експлуатаційному стані об`єкта культурної спадщини без зміни властивостей, які є предметом охорони об`єкта культурної спадщини;

реставрація - сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Статтею 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Роботи із збереження об`єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Будівельні норми та правила застосовуються у разі проведення робіт із збереження об`єкта культурної спадщини лише у випадках, що не суперечать інтересам збереження цього об`єкта.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що будівництво це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини, відносяться за класом наслідків (відповідальності) до значних (СС3).

Згідно із ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з значними (СС3) наслідками.

Таким чином, правовідносини щодо володіння, користування та розпорядження будівлею пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б) («Особняк Гавсевича»), серед інших нормативно-правових актів, регулюється Законом України «Про охорону культурної спадщини» та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими також встановлено певні обмеження та заборони щодо проведення консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації та ремонту будівлі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2018 між Управлінням культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації та ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» відносно пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк Гавсевича» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б), укладено охоронний договір № 04-02/2455сп, відповідно до якого власник бере на себе зобов`язання щодо охорони будівлі-пам`ятки, зокрема власник зобов`язується: використовувати пам`ятку виключно для діяльності, що не спричиняє ушкоджень пам`ятці; утримувати пам`ятку в належному санітарному, протипожежному і технічному стані; утримувати територію пам`ятки упорядженою, не допускати використання цієї території для нового будівництва та задоволення інших господарських потреб, що можуть зашкодити пам`ятці; не робити будь-яких прибудов да пам`ятки, не переробляти її як зовні, так і в середині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам`ятки без спеціального письмового дозволу органу охорони; проводити реставраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом органу охорони; негайно повідомляти орган охорони про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоду пам`ятці, і своєчасно вживати заходів для приведення пам`ятки в належний стан; своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт пам`ятки і роботи з упорядження території пам`ятки; проводити реставраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом органу охорони.

Відповідно до Додатку 2 до вказаного охоронного договору до архітектурно-художніх елементів інтер`єру приміщень пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк Гавсевича» належать: автентичне заповнення дверних прорізів у приміщеннях №36; автентичне заповнення дверних прорізів у приміщеннях №36; автентичне заповнення дверних прорізів у приміщеннях №45; автентичне заповнення віконних прорізів у приміщенні №29; автентичне оздоблення стелі у приміщеннях №36; автентичне оздоблення стелі у приміщеннях №53.

Додатком 2 до охоронного договору також передбачено, що власник зобов`язується: утримувати архітектурно-художні елементи пам`ятки в належному технічному, санітарному і протипожежному стані, у первісному вигляді; проводити реставраційні, ремонті та інші роботи на архітектурно-художніх елементах пам`ятки відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом органу охорони.

Крім того, Додатком 2 також передбачено, що використання приміщень пам`ятки, інтер`єри яких оздоблені архітектурно-художніми елементами, можливе виключно для діяльності, що не спричиняє ушкоджень вказаним архітектурно-художнім елементам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2023 року листом №1120/10/05-04/2-23/П368/10/01-12 Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» погоджено науково-проектну документацію «Протиаварійні роботи на будівлі-пам`ятці містобудування і архітектури місцевого значення («Особняк Гавсевича») за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1, (1Б). Коригування», розроблену ТОВ «ЕКОСТРОЙ І К».

Вказаним листом також передбачено, що право на виконання вказаних будівельних робіт виникає після оформлення дозвільної документації відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

29.05.2023 року між ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» в особі директора ОСОБА_11 та ТОВ «ПГС.» в особі директора ОСОБА_7 укладено договір генерального підряду, предметом якого є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних характеристик приміщень, а також інших необхідних робіт по реконструкції Об`єкту.

Пунктом 1 договору генерального підряду визначено поняття «Об`єкту», відповідно до якого Об`єктом є будівля-пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк Гавсевича», розташована за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1б).

Пунктом 2 договору генерального підряду визначено поняття «Роботи», відповідно до якого Роботи це комплекс протиаварійних робіт, а так само інших необхідних робіт, заходів по організації і проведенню реконструкції Об`єкту.

Розділом 1 договору визначено предмет договору: п.1.1. Генпідрядник зобов`язується власними та/або залученими силами і засобами, на свій ризик виконати, передбачені цим Договором роботи, а також здати в установлений строк Замовнику закінчені роботи, а Замовник зобов`язується забезпечити Генпідряднику необхідне сприяння для виконання робіт за Договором, прийняти результати цих робіт і оплатити їх вартість; п.1.2. сторони погодили, що Генпідрядник виконує наступний комплекс робіт на Об`єкті: розробка необхідної проектно-кошторисної документації, якщо виконання робіт вимагає розробки такої документації, отримання, у випадках, передбачених чинним законодавством всіх необхідних узгоджень та дозволів; комплекс будівельно-монтажних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних характеристик приміщень, а також інші необхідні роботи по реконструкції Об`єкту, які передбачені проектно-кошторисною документацією: випробування змонтованого обладнання; ліквідація недоробок та дефектів, які виявлені в ході приймання робіт і/або в гарантійні терміни експлуатації; гарантійне обслуговування результатів виконаних робіт.

Рішенням засновника ТОВ «ПГС.» №1 від 03.04.2019 року створено ТОВ «ПГС.», затверджено статут товариства та обрано (призначено) ОСОБА_7 директором товариства.

Відповідно до п. 9.8. Статуту ТОВ «ПГС.», затвердженого рішенням засновника ТОВ «ПГС.» №1 від 03.04.2019 року, виконавчим органом товариства є директор. До компетенції директора товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що не належить до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників та Наглядової ради Товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_7 , постійно обіймаючи посаду директора ТОВ «ПГС.», здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, є службовою особою.

Листом від 09.06.2023 року №1691/10/05-03/2-23/П595/10/01-12 Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» надано дозвіл на проведення протиаварійних робіт на будівлі-пам`ятці архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк ГАВСЕВИЧА» по вул. Чорноморській, 1, відповідно до раніше погодженої науково-проектної документації.

Погодженою Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» науково-проектною документацією «Протиаварійні роботи на будівлі-пам`ятці містобудування і архітектури місцевого значення («Особняк Гавсевича») за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1, (1Б). Коригування», розробленою ТОВ «ЕКОСТРОЙ І К», передбачено наступні види протиаварійних робіт: демонтаж послаблених ділянок стін, що збереглися після обвалення; відновлення ділянок стін втрачених внаслідок обвалення; заміна міжповерхових перекриттів, що збереглися та відновлення втрачених внаслідок обвалення ділянок перекриттів: відновлення монолітності стін, що пошкоджені тріщинами та підсилення існуючих кам`яних перемичок; влаштування тимчасового даху на ділянці її обвалення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 29.05.2023 року до початку червня 2023 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у директора ТОВ «ПГС.» ОСОБА_7 та директора ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» ОСОБА_11 виник спільний злочинний намір, спрямований на руйнування об`єкту культурної спадщини будівлі-пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк Гавсевича» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б).

Переслідуючи свій злочинний намір, директор ТОВ «ПГС.» ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що будівля за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б), є об`єктом культурної спадщини, у червні 2023 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, розпочав та провів будівельні роботи з демонтажу огороджуючих та несучих конструкцій будівлі, а саме демонтажу південно-західної частини будівлі, демонтажу покрівлі, демонтажу другого та третього поверхів східної частини будівлі, часткового демонтажу огороджувальних конструкцій східної частини будівлі, демонтажу огороджуючих та несучих конструкцій і перекриттів північної частини будівлі із застосуванням будівельної техніки, у порушення погодженої науково-практичної документації та нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Також, директором ТОВ «ПГС.» ОСОБА_7 у порушення затвердженій науково-проектній документації «Протиаварійні роботи на будівлі-пам`ятці архітектури і містобудування місцевого значення («Особняк Гавсевича») за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б). Коригування» проведено демонтажні роботи, які не відповідають погодженій науково-проектній документації; виконано засипку приямків піском для руху автомобільної техніки по будівельному майданчику, що не передбачено науково-проектною документацією; не використано баштовий кран, як це передбачено науково-проектною документацією; не проведено повторне обстеження будівлі з виявленням конструктивних елементів, що загрожують обваленням або втратили несучу здатність, не здійснено вивіз побутового сміття.

Разом з тим, директором ТОВ «ПГС.» ОСОБА_7 у порушення нормативно-правових актів у галузі будівництва будівельні роботи проведено без отримання дозволу на виконання таких робіт та проведено будівельні роботи, які не забезпечили безпечну експлуатацію пам`ятки на період, необхідний для науково-дослідних робіт, розроблення науково-проектної документації та виконання ремонтно-реставраційних робіт.

Вищевказані будівельні роботи, що виконані директором ТОВ «ПГС.» ОСОБА_7 у порушення затвердженій науково-проектній документації «Протиаварійні роботи на будівлі-пам`ятці містобудування і архітектури місцевого значення («Особняк Гавсевича») за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1, (1Б). Коригування», розробленою ТОВ «ЕКОСТРОЙ І К», та у порушення нормативно-правових актів у галузі будівництва призвели до руйнування об`єкту культурної спадщини пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Особняк Гавсевича» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б), а саме руйнування її конструктивних елементів та архітектурно-художніх елементів інтер`єру приміщень: повного руйнування стіни в осях 4-7 по осях В-В /3; стіни по осі 7 в осях Б/1-В вище цокольного поверху; повного руйнування стіни по осі В в осях 4/1-7 вище цокольного поверху; повного руйнування стіни по осі 4 в осях А-Б, стіни по осі 3/1 в осях Б-В/4, стіни по осі Б в осях 2/3-4/1, стіни по осі В в осях 3/1-4/1 вище першого поверху; повного руйнування ділянки стіни по осі 3/1в осях В/4-Г, ділянки стіни по осі Г в осях 2/2-3/1 вище цокольного поверху; повного руйнування стіни по осі 1 в осях Б-Ж, стіни по осі Д, ділянки стіни по осі 1/1 в осях Д-Д/1 вище першого поверху; повного руйнування стіни по осі Ж та по осі Е вище першого поверху; повного руйнування стіни по осі 1/1 в осях Д/1-Ж вище цокольного поверху; повного руйнування стіни по осі Г в осях 1/1-2/1, стіни по осі 2; повного руйнування стіна по осі Б в осях 2-3 вище другого поверху; повного руйнування ділянки стіни по осі Б в осях 1-2 вище першого поверху; повного руйнування стіни по осі 3 в осях А-Б вище першого поверху, стіни по осі 2/1 в осях Б-Г, стіни по осі Г в осях 2/1-2/2 вище другого поверху; часткового руйнування стіни по осі Ж та по осі Е на рівні першого поверху; повного руйнування автентичного заповнення дверних прорізів у приміщеннях № 36; повного руйнування автентичного заповнення дверних прорізів у приміщеннях № 36; повного руйнування автентичного заповнення дверних прорізів у приміщеннях № 45; повного руйнування автентичного заповнення віконних прорізів у приміщенні № 29; повного руйнування автентичного оздоблення стелі у приміщеннях № 36; повного руйнування автентичного оздоблення стелі у приміщеннях № 53.

Варто зазначити, що згідно паспорту об`єкту культурної спадщини будинок колишнього особняка ОСОБА_12 грає важливу містобудівну роль в історичній забудові рекреаційної території міського узбережжя.

Згідно з критеріями цінності пам`ятки, які установлені Постановою КМУ від 27.12.2001 № 1760, вказана будівля є роботою одеського архітектора ОСОБА_10 .

Історико-художньою цінністю об`єкта було композиційне і архітектурно-пластичне вирішення північно-західного та південно-західного фасадів у стилі «модерн», декор та деталі цих фасадів, які на даний час зруйновані.

Разом з тим, будівля-пам`ятка «Особняк Гавсевича» розміщена в Центральному історичному ареалі м. Одеси та науково-проектною документацією «Історико-архітектурний опорний план, проект зон охорони та визначення меж історичних ареалів м. Одеси», затвердженою наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 № 728/0/16-08, визначено режим його використання та обмеження господарської діяльності, зокрема у межах історичного ареалу пріоритетним напрямом містобудівної діяльності є збереження традиційного характеру середовища історичних ареалів, охорона і раціональне використання розташованих в її межах пам`яток та об`єктів культурної спадщини, збереження містоформуючої ролі культурної спадщини.

Крім того, будівля-пам`ятка входить до буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини «Історичний центр Одеси», внесений до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2018, укладеного між ТОВ «МІСЬКИЙ АНДРОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ ДІРЕКТ» вартість зруйнованої будівлі-пам`ятки за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 (1Б) становила 3895084 грн.

За даним фактом 30.06.2023 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000045 від 30.06.2023 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 298 КК України.

26.09.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 298 КК України, тобто в умисному незаконному знищенні, руйнуванні або пошкодженні об`єктів культурної спадщини чи їх частин, вчинене службовою особою з використанням службового становища.

28.09.2023 року старший слідчий СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави у сумі 3895084 грн. з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.298 КК України, а також ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду, що обґрунтовується не сприянням органу досудового розслідуванні у встановленні обставин злочину; та здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Розмір застави мотивований тим, що застава у вказаному розмірі буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави у сумі 3895084 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, під час військового стану не зупиняв діяльність по реконструкції пам`ятників архітектури, сплачує податки, перебуває у шлюбі та утримує матір похилого віку і малолітню дитину від першого шлюбу, на теперішній час перебуває у цивільному шлюбі. Захисник стверджує, що слідчим суддею не враховано майновий стан ОСОБА_7 , який фактично не здатен сплатити визначену слідчим суддею суму застави, що в подальшому фактично сприяє органу досудового розслідування у зверненні з клопотанням про застосування більш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 182 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд, при розгляді даної справи, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.298 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , актами обстеження, протоколом огляду місця події від 06.07.2023 року, висновком за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 24.08.2023 року та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри щодо наявності в діях підозрюваного ОСОБА_7 складу інкримінованого йому злочину, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки оцінка доказів з точки зору належності та допустимості, а загалом сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, надається судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті. При цьому, за результатами проведення судового розгляду також вирішенню підлягає питання стосовно наявності або відсутності в діях особи складу конкретного кримінального правопорушення. Натомість, на теперішній час слідчий суддя/суд лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, в даному випадку, сукупності зібраних органом досудового розслідування у зазначеному провадженні доказів на даній стадії досудового розслідування, достатньо для формування стійкого переконання у можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.298 КК України, а тому підозра у вчиненні останнім зазначеного злочину є обґрунтованою.

Положеннями ч. 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому розмір застави визначається слідчим суддею, судом відповідно до приписів ст.182 КПК, а також з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками слідчого судді про наявність у зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, однак вважає, що вказаний ризик є об`єктивно малим, в тому числі з огляду на міцність зв`язків підозрюваного з державою, оскільки останній з 2019 року є директором ТОВ «ПГС.», тобто є офіційно працевлаштованою особою, керівником підприємства, він забезпечує працевлаштуванням громадян України, в тому числі у воєнний період та сплачує податки до державного бюджету. Крім того, на утриманні ОСОБА_7 , відповідно до наданих захисником документів, перебуває хвора мати похилого віку.

В свою чергу, на думку колегії суддів, не можливо повністю виключати існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки досудове розслідування триває.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Погоджуючись із висновком слідчого судді в частині доведеності обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину та існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також можливого здійснення впливу на свідків, апеляційний суд враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, на утриманні останнього перебуває хвора мати похилого віку, яка відповідно до долучених захисником копій медичних документів, систематично проходить обстеження та лікування.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 з початку досудового розслідування кримінального провадження, на час застосування запобіжного заходу у виді застави та на час розгляду апеляційної скарги, з`являвся в судові засідання. Відомостей про те, що підозрюваний ухилявся від явки до слідчого або прокурора, матеріали провадження також не містять, що свідчить про відсутність у нього намірів перешкоджати досудовому розслідуванню та підтверджує його належну процесуальну поведінку.

На переконання суду апеляційної інстанції, з огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.298 КК України, наявність у зазначеному провадження встановлених вище ризиків, а також характеристики особи підозрюваного, запобіжний захід у виді застави є достатнім запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Однак, апеляційний суд вважає, що задовольнивши клопотання слідчого в повному обсязі, слідчий суддя формально пославшись на врахування обставин, передбачених ст.178 КПК, визначив розмір застави у сумі 3895084 грн, однак не мотивував свого рішення та проігнорував положення ст.182 КПК.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При цьому, розмір заставищодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, положеннями ч. 4 зазначеної ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також в цьому контексті апеляційний суд приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважив на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» [ВП] (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява №60859/00, п. 111, від 07.12.2006).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не врахував положень КПК та практики ЄСПЛ, оскільки визначаючи розмір застави послався лише на врахування розміру можливих збитків, заподіяних ймовірним вчиненням підозрюваним кримінального правопорушення - 3895084 грн, не врахувавши при цьому сімейний та майновий стан підозрюваного, зокрема середньомісячний дохід останнього (а.п. 157).

При цьому, будь-яких переконливих доводів щодо існування виключного випадку, який обумовлює визначення розміру застави, яка перевищує визначений процесуальним законом для даної категорії злочинів, клопотання слідчого, ухвала слідчого судді та пояснення прокурора в судовому засіданні апеляційного суду, не містять. Посилання прокурора, в обгартування необхідності застосування такого великого розміру застави, на можливу суму спричинено збитку в даному кримінальному провадженні, на переконання апеляційного суду, не може бути єдиною підставою для визначення розміру застави, який суттєво перевищує визначений процесуальним законом.

Таким чином, слід констатувати, що застосований слідчим суддею розмір застави, який дорівнює розміру збитків, які інкримінуються ОСОБА_7 , є явно непомірним для нього та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що визначаючи розмір застави ОСОБА_7 у гривневому еквіваленті, слідчий суддя допустив порушення вимог ч.5 ст.182 КПК, відповідно до якої застава визначається в прожиткових мінімумах для працездатних осіб, а їх розміри визначаються з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, сума застави, визначена слідчим суддею складає 1451,2 мінімуми, не зважаючи на те, що один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет» станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривні, а тому з огляду на обов`язковість визначення застави у прожиткових мінімумах для працездатних осіб, таке рішення слідчого судді не піддається логічному розтлумаченою.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, а також приймаючи до уваги санкцію кримінального правопорушення, відповідно до якої злочин, що інкримінується ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів, а відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК щодо вказаної категорії злочинів розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даній стадії досудового розслідування, буде цілком достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Положення п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачають, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді застави у максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,3 ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000045 від 30.06.2023 року застосовано запобіжний захід у виді застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Підозрюваний або заставодавець не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у виді застави зобов`язаний внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 23.10.2023 року; Заставна сума за підозрюваного ОСОБА_7 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/1697/23; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,3 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п.1,3 ч.5 ст.194 КПК України становить до 25.11.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у виді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4