Справа № 517/1174/23
Провадження № 1-кп/517/76/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, внесене 12.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області, українки, громадянки України, не працюючої, із повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, та ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично вчиняла психологічне насильство, яке виразилося у систематичних словесних образах, приниженні, залякуванні, пошкодженні майна, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, відносно своєї рідної бабусі ОСОБА_6 , з якою перебуває у близьких відносинах.

Починаючи з 2023 року між ОСОБА_4 та її бабусею ОСОБА_6 у зв`язку із зловживанням ОСОБА_4 спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними конфліктами, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_4 відносно своєї рідної бабусі ОСОБА_6 , домашнього насильства.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_6 , за описаний період часу, з врахуванням її протиправної повндінки було складено один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 18.10.2023, за який вона постановою суду від 30.10.2023 була притягнута до адміністративної відповідальності та до останньої було застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин; один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 01.11.2023, за який постановою суду від 03.11.2023 була притягнута до адміністративної відповідальності та до останньої було застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин; один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 28.10.2023, за який постановою суду від 29.11.2023 була притягнута до адміністративної відповідальності та до останньої було застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 годин; один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 13.11.2023, за який постановою суду від 29.11.2023 була притягнута до адміністративної відповідальності та до останньої було застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 годин.

В результаті описаних вище систематичних фактів домашнього насильства ОСОБА_4 , в період часу з 18.10.2023 по 10.12.2023, систематично вчиняла відносно своєї рідної бабусі ОСОБА_6 акти психологічного домашнього насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробила, та продовжила вчиняти домашнє насильство відносно бабусі ОСОБА_6 , яке виразилось в наступному.

Так, 11.12.2023 приблизно о 16 год 00 хв., ОСОБА_4 прийшла до місця мешкання своєї бабусі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де знову стала ініціатором сварки з ОСОБА_6 . В ході якої реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинила психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюванні на її адрес словесних образ з використанням ненормативної лексики, погроз фізичної розправи внаслідок чого ОСОБА_6 відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного приниження та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останньої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала, розкаявся та суду пояснила, що неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. При цьому під час вчинення даних дій перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Систематично вчиняла щодо своєї бабусі ОСОБА_6 домашнє насильство, яке виражалось у постійних словесних нецензурних образах, лайках та приниженнях. Про те, що її бабуся являється інвалідом 3 групи вона знала. Також повідомила, що шкодує про вчинене та запевнила суд про недопустимість такого в майбутньому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що вона являється інвалідом 3 групи загального захворювання та проживає сама у власному будинку в с. Оленівка Роздільнянського району Одеської. Поруч з нею разом з батьками проживає її онука - ОСОБА_4 . Між нею та її онучкою постійно виникають конфлікти, ініціатором, яких завжди була ОСОБА_4 . Конфлікти виникали, в той час коли ОСОБА_4 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, остання постійно принижувала та ображала її, висловлювалася щодо неї нецензурною лайкою. Через те, що ОСОБА_4 постійно її ображала, принижувала, ОСОБА_6 неодноразово викликала працівників поліції. Своїми діями ОСОБА_4 завдала шкоди її психічному здоров`ю та погіршенню якості її життя. Просить суд призначити обвинуваченій не суворе покарання, оскільки на даний час між ними немає сварок та обвинувачена попросила у неї вибачення, запевнила про не повторення подібного та перестала вживати алкогольні напої.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 11.12.2023 із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви, вона просить прийняти міри до її онуки ОСОБА_4 , яка систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї.

Відомості за вказаним фактом зареєстровані за ст. 126-1 КК України у встановленому порядку 11.12.2023, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до постанов Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.10.2023, 03.11.2023, 29.11.2023 ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП та накладено неї адміністративне стягнення.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченої в судовому засіданні, які узгоджуються із заявою потерпілої ОСОБА_6 та показаннями потерпілої, постановами Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.10.2023, 03.11.2023, 29.11.2023 та відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинуваченою суду повідомлено всі обставини вчинення нею кримінального правопорушення, остання зазначила, що систематично вчиняла по відношенню до своєї бабаусі психологічне насильство.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні чітко вказала на кількість фактів її звернення до правоохоронних органів, підстави для звернення, а саме вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства, застосування психологічного насильства, наслідки у виді страждань, погіршення якості життя. Вказані показання потерпілої підтверджені письмовими документами, а саме матеріалами якими чітко підтверджено показання потерпілої, кількість її звернень до правоохоронних органів, підстави звернення до правоохоронних органів. Всі зазначені докази в їх сукупності підтверджують всі обов`язкові складові складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки ОСОБА_4 систематично умисно вчиняла психологічне насильство щодо особи, з якою вона перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Таким чином суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікуватиза ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ. від 08.12.2023 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченої вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями.

З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачена раніше не судима.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вчинила умисний нетяжкий злочин, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала, за місцем проживання характеризується з негативної сторони.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю про, що стороною обвинувачення зазначено в обвинувальному акті та доказано в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнала, потерпіла просила суд суворо не карати обвинувачену. Вказане є підставою для прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. 126-1 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: