УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1695/22

Номер провадження 1-кс/495/1692/2022

13 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотаннястаршого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , на власному огороді, приблизно восени 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, здійснив посадку декілька кущів сіро-зеленого кольору, які після дозрівання зірвав та висушив і таким чином виготовив наркотичний засіб канабіс.

Далі, 29.03.2022 в ході проведення огляду місця події на території земельної ділянки на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено співробітниками Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який ОСОБА_4 , незаконно зберігав із метою особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/116-22/4388-НЗПРАП від 06.07.2022 надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 2370 г, яка знаходилась в полімерному пакеті і речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 381 г, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 2159,07г і 339,24г.

Органами досудового розслідування встановлені достатні докази для повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З метою встановлення вручення повідомлення про підозру, було направлено до Арцизької міської ради копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , також копію повідомлення про підозру було вручено члену сім`ї ОСОБА_7 .

Таким чином, у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 2 КК України, та існують ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі наведено слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 зазначив, що підозрюваний самостійно з`явився до органів досудового розслідування, визнає себе винним, співпрацює зі слідством, у зв`язку з чим не заперечує щодо застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав обставини, викладені в клопотанні слідчого. Пояснив, що у зв`язку з воєнним станом на території України, він перевіз свою дружину разом з малолітніми дітьми за кордон, де вони і перебувають по теперішній час, а потім повернувся до міста та дізнався про порушення кримінального провадження відносно нього. Зазначив, що свою вину визнає, готовий сприяти дієвості досудового розслідування та не має наміру переховуватись. Просив не позбавляти його волі та обрати йому міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні зазначила, що її підзахисний визнає свою вину, готовий співпрацювати зі слідством, про що свідчить його самостійна явка до органів досудового розслідування. Пояснила, що її підзахисний має постійне місце мешкання, а також на його утриманні п`ятеро дітей, троє з яких малолітні. Просила застосувати домашній арешт у нічний час.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Керуючись ст. 40 та ст. 93, 135 та 178 КПК України, з метою встановлення вручення повідомлення про підозру, було направлено до Арцизької міської ради копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , також копію повідомлення про підозру було вручено члену сім`ї ОСОБА_7 .

Місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було не відоме, після вчинення кримінального правопорушення зник, за адресою місця реєстрації АДРЕСА_2 , за адресою: проживання АДРЕСА_1 не з`являвся.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є низькою, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний намагався вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство.

Стосовно вказаних в клопотанні ризиків, які на думку слідчого можуть перешкодити дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином спростовується тим, що при обранні міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до тримання під вартою на підозрюваного покладається ряд таких обов`язків, при виконанні яких повністю забезпечується дієвість кримінального провадження.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний бажає співпрацювати зі слідством, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки самостійно з`явився до органів досудового розслідування та суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а свою відсутність за місцем мешкання пояснив тим, що у зв`язку з воєнним станом він перевіз свою дружину та дітей за кордон, після чого добровільно повернувся і самостійно дізнався про кримінальне провадження відносно нього. Також, підозрюваний має постійне місце проживання.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, які характеризують підозрюваного, який має погашену судимість, п`ятеро дітей (троє малолітніх), постійне місце мешкання, а також з огляду на те, що підозрюваний самостійно з`явився до органів досудового розслідування та суду, співпрацює зі слідством, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді, строком на 38 (тридцять вісім) діб у період часу з 00:00 години до 05:00 години з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період часу з 00:00 годин до 05:00 години, в межах строку досудового розслідування на 38 діб, тобто 13.01.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;

- не залишати у період часу з 00:00 годин до 05:00 години місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.12.2023 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1