Єдиний унікальний № 744/101/24
Провадження № 1-кп/744/38/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000017 від 25 січня 2024 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Семенівка Чернігівської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, вдови, не працюючої, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , згідно відомостей обвинувального акта раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

До Семенівського районного суду Чернігівської області з Чернігівської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України.

Через неповноту наведених в обвинувальному акті відомостей, зокрема, відсутність даних про формулювання обвинувачення, судом на обговорення учасників судового провадження, котрі були присутні у підготовчому судовому засіданні, поставлене питання про можливість повернення вказаного обвинувального акта прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції за допомогою власних засобів із приводу поставленого на обговорення судом питання висловив думку про те, що він не згоден з поверненням обвинувального акта прокурору.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні висловила думку про те, що вона у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокуророві за наступних обставин.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України суд у підготовчому судовому засіданні вправі постановити ухвалу про повернення обвинувального акта прокуророві, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, обумовленим положеннями ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт, поряд з іншим, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Втім, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 не розкрито у формулюванні обвинувачення всі елементи складу інкримінованого кримінального правопорушення, не зазначено часу, способу, мотиву вчинення кримінальних правопорушень.

Більш того, за обвинувальним актом такий необхідний його елемент як кваліфікація кримінального правопорушення стороною обвинувачення фактично приєднана й ототожнена з формулюванням обвинувачення, але це не може бути прийнятним для забезпечення права обвинуваченої на захист, адже останній в такому разі залишається захищатися не від обвинувачення за викладеними належним чином фактами (факт від (від лат. factum - зроблене) - подія, що відбулася в дійсності, певним чином зафіксована й істинність якої може бути перевірена), а від переважно суб`єктивного оціночного судження (оцінки дій) прокурором.

При цьому, суд вважає, що формулювання обвинувачення й виклад фактичних обставин кримінального правопорушення (такий виклад містить обвинувальний акт) теж не слід змішувати, адже законодавцем у вказаній вище нормі п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України вони чітко зазначені як окремі складові необхідних даних (якщо б вони були б одним і тим же, то законодавець би їх не розрізняв як частини, а дав би їм узагальнену єдину назву, виходячи з системного принципу співвідношення частини й цілого, обмежуючись тільки рамками онтології опису події для подальшого з`ясування її сутності, але в такому разі тут би був відсутній елемент звернутого до певної особи її обвинувачення, чим була б утрачена сама суть обвинувального акту, який однозначно складається задля пред`явлення вчиненого особі й не може зводитися до розлогої констатації й стороннього опису встановлених розслідуванням подій).

Суд також переконаний, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення за своїм обсягом приведеної інформації, отриманої внаслідок досудового розслідування, може бути й більшим від формулювання обвинувачення. Натомість формулювання обвинувачення має витікати з попереднього викладу в обвинувальному акті фактичних обставин й містити всю суть елементів обвинувачення, відібраних з викладених й встановлених розслідуванням фактичних обставин.

Внаслідок не сформульованого належним чином обвинувачення не убачається поза межами будь-якого абсолютно довільного розсуду можливість суду за результатами судового розгляду сформулювати обвинувачення за обвинувальним вироком у разі доведення вини обвинуваченої із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення (п. 2 ч. 3 ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України), позаяк формулювання обвинувачення, як вже зазначалося вище, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 відповідних параметрів (фактичних даних про місце, час, спосіб вчинення кримінальних правопорушень) взагалі не містить. Таким же чином не можливо і навести й формулювання обвинувачення, котре пред`явлене особі і визнане судом недоведеним у випадку ухвалення виправдувального вироку у разі визнання особи виправданою (п. 1 ч. 3 ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України), оскільки відомості про місце, час, спосіб вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченій не пред`являлись, натомість констатація обставин, які прокурор вважає встановленими під час досудового розслідування, котрих може бути багато, зовсім не означає, що ці обставини ставляться до вини певній особі, а не іншим.

Крім цього, з обвинувального акта, за відсутності сформульованого у відповідності до закону обвинувачення, лише виходячи з оціночних суджень сторони обвинувачення, звернених до ОСОБА_4 , приміром, не можливо зрозуміти чи стосуються звинувачення ОСОБА_4 , викладені в згаданих оціночних судженнях, фактів вчинення забороненої на території України підзаконними нормативними правовими актами реєстрації обвинуваченої в соціальній мережі чи тільки фактів поширення нею інформації в такій мережі, до того ж коли доступ до названої в обвинувальному акті соціальної мережі безпосередньо з обладнання на території України унеможливлений, а закон про кримінальну відповідальність обмежує поширення своєї чинності поза територією України (ст. ст. 6, 7 Кримінального кодексу України), ще й коли громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили кримінальні правопорушення за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за Кримінальним кодексом України (ст. 7 цього Кодексу), якщо інше не завбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (дані про такі договори оціночні судження прокурора не містять).

Таким чином, зазначений вище обвинувальний акт підлягає поверненню прокуророві внаслідок відсутності у ньому належним чином сформульованого обвинувачення, яке апостеріорі можливо аналізувати у випадку розгляду кримінального провадження по суті.

Вирішуючи питання про те, кому конкретно з прокурорів слід повернути обвинувальний акт, адже за його відомостями у кримінальному провадженні призначена багаточисельна група прокурорів у складі: прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 (старший групи прокурорів); начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_5 ; прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 ; прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 ; прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , при цьому обвинувальний акт затверджений старшим прокурором цієї групи прокурорів, а саме прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , суд вважає за потрібне повернути обвинувальний акт прокуророві, який його затвердив, а саме старшому групи прокурорів у даному кримінальному провадженні - прокурору відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Постановляючи дану ухвалу, суд не бере до уваги та відкидає вищезазначені доводи прокурора ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні у частині заперечення необхідності повернення обвинувального акта прокуророві, тому що такі доводи ніяким чином не спростовують вимог наведених вище норм Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000017 від 25 січня 2024 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, унаслідок його невідповідності наведеним вище вимогам Кримінального процесуального кодексу України, - повернути прокуророві, який його затвердив, а саме прокурору відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1