Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/3533/23

Номер провадження: 1-кп/511/300/23

14 грудня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Качурівка Котовського району Одеської області, громадянки України, освіта середня - 11 класів, сімейний стан цивільний шлюб, утриманців не маючої, не працюючої не офіційно, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000574 від 07.09.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Так, 14 липня 2023 року в обідній час (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_5 , перебувала на законних підставах у приміщенні домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у приміщенні прихожої кімнати на тумбочці побачила банківську картку АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_1 , яка перебувала у первинному банківському пакуванні із зазначенням ПІН-коду на листі-вкладиші, держателем якої є ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською карткою, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходились на рахунку вказаної банківської карти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, є електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрала і привласнила банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-Х11 від 02.10.1992, ст. 14, пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 III від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-1 від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003 є електронним платіжним засобом офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зникла, викраденою банківською карткою АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , розпорядилась на власний розсуд.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належних ОСОБА_6 грошових коштів з його банківської картки АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, маючи при собі банківську картку та знаючи ПІН-код до неї, 14.07.2023 року 2023 в період часу з 12 год 40 хв по 12 год 43 хв, ОСОБА_5 таємно від власника, виконала чотири операції, а саме через банкомат Роздільнянського відділення АТ КБ «Приват Банк», розташованого за адресою вул. Ярослава Мудрого, 1, м. Роздільна Одеської області, зняла грошові кошти із вказаної картки на загальну суму 13527, 00 гривень.

Після чого з викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим завдала матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 13527,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю та суду пояснила, що вона дійсно з приміщення домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 викрала його банківську картку «Приватбанку», а побачивши біля цієї картки ПІН код, взяла і його, оскільки в неї не було грошей, та того ж дня з цієї карти зняла за 4 транзакції всі гроші в сумі 13527,02грн., в подальшому 4тис грн. повернула потерпілому. Окрім того повідомила, що вона до приміщення домоволодіння ОСОБА_6 мала доступ, оскільки вона та її бабуся допомагали йому по господарству. У скоєному щиро кається.

Таким чином показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не оспорює. Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів справи, що характеризують її особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених злочинів, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що обвинувачена щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, що є пом`якшуючими обставинами. Також судом враховується, що ОСОБА_5 характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій по епізоду за ст.357 КК України суд визнає вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 . Роздільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, при цьому орган пробації вважає, що можливе виправлення без ізоляції від суспільства з відбуванням покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченої або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема визнання вини обвинуваченою, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування матеріального збитку шляхом повернення викраденого, наявність однієї обтяжуючої обставини, а також враховуючи думку прокурора про можливість її виправлення без позбавлення волі, тому на підставі викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_5 міру покарання передбачену санкціями ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що буде достатньо для її виправлення.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід по справі відносно обвинуваченої не обирати, оскільки судом приймається рішення про можливість призначення покарання без позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.349,368,369-371,373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеженням волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2; ст. 76 ч. 3 п. 4 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ банківську картку № НОМЕР_2 «Приватбанк», яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1