Справа № 308/6944/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №0000239 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів російської федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням рф про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, під тимчасовою окупацією з 24.02.2022 перебуває і Станично-Луганська селищна територіальна громада Луганської області на території якого терористичною організацією «ЛНР» створено незаконні органи влади.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб затвердженого Законом України від 07.02.2023.

Починаючи з 24.02.2022 Станично-Луганська селищна територіальна громада Луганської області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом - зф держава-агресор рф).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Станично-Луганська селищна територіальна громада Луганської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та на час повідомлення про підозру перебуває у ньому.

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Щастинського району Луганської області (в тому числі смт. Станиця Луганська), представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Щастинського району Луганської області області (в тому числі смт. Станиця Луганська), представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, державних та комунальних підприємств, серед яких - Філія «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не раніше 24.02.2022, перебуваючи на території смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, яке з 24.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді виконувача обов`язки начальника філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» згідно наказу ДП «Луганський облавтодор» від 21.05.2021 № 18-ВК, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи на посаді керівника підприємства, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, перейшов на бік ворога та добровільно зайняв посаду головного інженера у підконтрольному окупаційній владі так-званому «Государственном унитарном предприятии луганской народной республіки «Луганский автодор» филиал «Станично-Луганский автодор» («ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор»).

Перебуваючи на посаді головного інженера у підконтрольному окупаційній владі («ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор») ОСОБА_5 забезпечує підвищення рівня технічної підготовки виробництва «ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор», скорочення матеріальних, фінансових і трудових витрат на витрат на проведення робіт, високу їх якість, довговічність згідно з технічними умовами і вимогами конструювання, раціональне використання виробничих фондів і всіх видів ресурсів, здійснює контроль за додержанням проектної, конструкторської і технологічної дисципліни, правил та норм з охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки, забезпечує своєчасну підготовку технічної документації (креслень, специфікацій, технічних умов, технологічних карт), а також керує діяльністю технічних служб підприємства, контролює результати їх роботи, стан трудової і виробничої дисципліни в підпорядкованих підрозділах.

Маючи проросійські погляди, діючи в інтересах, у взаємодії та за попередньою домовленістю з представниками з держави-агресора російської федерації, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, перебуваючи на посаді головного інженера так-званого «ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор», ОСОБА_5 не виїхав з тимчасово окупованих територій, перейшов на бік ворога та брав участь у забезпеченні функціонування «Станично-Луганського автодору», зокрема, керував проведенням ремонтних доріг на тимчасово окупованих територіях Луганської області в інтересах окупаційної влади та брав участь в чергуваннях у зазначеному підприємстві з метою забезпечення безперебійного та безаварійного руху автомобільними дорогами загального користування, тобто надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалось за відсутності обвинуваченого (in absentia), котрий показань суду не надавав.

ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.

Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, […]; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії» (18114/02), Велика палата (2006) §73).

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був […] повідомлений про судовий розгляд, […]. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді […] («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

Так, згідно копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000239, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022 складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 26.04.2023 року оголошено в розшук громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022.

З копії особової картки Державної міграційної служби України від 26.04.2023 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що документований паспортом громадянина України номер НОМЕР_1 від 23.11.2000р, номер НОМЕР_2 виданий 21.06.2018 Станично-Луганським відділом УДМС у Луганській області та паспортом громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 виданий 14.08.2018р.

Згідно інформації начальника 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 13.03.2023 «Щодо виконання доручення слідчого» вбачається, що проведеними оперативно-розшуковими заходами, серед іншого встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на окупованій території Луганської області.

Прокурором вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_7 , про що свідчить розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 28.04.2023 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2023 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000239 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`явився.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим він викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження. Обвинувачений мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надавались захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнього його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах. Захисник був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор серед іншого вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів. Прокурор просила визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 15 років, з конфіскацією усього належного йому майна.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 під час судових дебатів зазначив, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого, такий допитаний не був, тому невідома його позиція. За наведеного неможливо встановити чи наявний в діях ОСОБА_5 склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, невідомо чи вчинені інкриміновані йому дії ним умисно, чи під впливом примусу, а докази сторони обвинувачення ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку з чим, просив виправдати обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

Не зважаючи на доводи захисника, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.06.2022 за №0000239 від 24.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування (т. 2 а.с.4);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.06.2022 за №0000239 від 24.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування (т. 2 а.с.5);

- повідомленням про кримінальне правопорушення №5/7-2023 від 15.06.2022 та рапортом №5/7-2029 від 15.06.2023 року, згідно яких: протиправна діяльність ОСОБА_5 полягає у тому, що він, виходячи з власних переконань, перейшов на бік ворогу у період воєнного стану та проведення заходів з відбиття збройної агресії підрозділів ЗС рф. Зокрема, у квітні 2022 року, ОСОБА_5 добровільно зайняв посаду головного інженера філії «Станично-Луганський райавтодор» ДУП ЛНР «Луганський автодор» та надає безпосередньо допомогу окупаційним структурам рф у їх функціонуванні на ТОТ Луганської області. Зазначена діяльність ОСОБА_8 підтверджується відеозаписами на сайті Федерація профспілки т.зв. «луганської народної республіки» (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та поясненнями отриманими на підставі ст. 25 Закону України «Про Службу безпеки України», а також ст. 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (т. 2 а.с.21-22);

- актом огляду від 11.06.2023 року проведеним старшим о/у в ОВС 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковником ОСОБА_12 та фотоматеріалом доданим до акту, згідно якого за результатами проведення огляду мережі Інтернет за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 виявлено сайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 », під час огляду зазначеного сайту виявлено статтю з назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від ІНФОРМАЦІЯ_10 , де також міститься відеозапис (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 у якому міститься відео-сюжет щодо передачі «урядом ЛНР» автодорожньої техніки до Станично-Луганськог автодору ДУП ЛНР « ІНФОРМАЦІЯ_11 » У зазначеному відео-сюжеті зафіксовано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в якості головного інженера філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» (т. 2 а.с.23-24);

- актом огляду від 14.06.2023 року проведеного старшим о/у в ОВС 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковником ОСОБА_12 та фотоматеріалом доданим до акту за участю громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого спільно із ОСОБА_11 проведено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (електронне посилання - ІНФОРМАЦІЯ_7 де виявлено оприлюднену від ІНФОРМАЦІЯ_10 статтю з назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », де також міститься відеозапис (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Під час перегляду відеозапису встановлено, що він містить відео-сюжет щодо передачі «урядом ЛНР» автодорожньої техніки до Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор». Під час перегляду зазначеного відео-сюжету ОСОБА_11 впізнав колишнього головного інженера філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський автодор» ОСОБА_5 , який в якості головного інженера філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» (т. 2 а.с.25-26);

- актом огляду від 13.06.2023 року проведеним старшим о/у в ОВС 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковником ОСОБА_12 та фотоматеріалом доданим до акту за участю громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якого спільно із ОСОБА_10 проведено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 де виявлено оприлюднену від 06.05.2022 статтю з назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », де також міститься відеозапис (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 Під час перегляду відеозапису встановлено, що він містить відео-сюжет щодо передачі «урядом ЛНР» автодорожньої техніки до Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор». Під час перегляду зазначеного відео-сюжету ОСОБА_10 впізнала колишнього начальника філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський автодор» ОСОБА_5 , який в якості головного інженера філіалу Станично-Луганського автодору ЛУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» (т. 2 а.с.27-28);

- протоколом огляду та додатками до нього від 29.06.2022 року з оптичним диском СD-R, складеним оперуповноваженим 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях страшим лейтенантом ОСОБА_13 в рамках кримінального провадження №0000239 від 24.06.2022, відповідно до якого проведено огляд відео, яке опубліковане в мережі Інтернет під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке розміщене ІНФОРМАЦІЯ_10 посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 . На вказаній сторінці міститься відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке розміщене у мережі ІНФОРМАЦІЯ_10 . При перегляді відео-сюжету з 00:00:36 по 00:00:52 години зображено чоловіка, одягненого у цивільний одяг, виступ якого дубльовано написом мовою оригіналу « ОСОБА_14 главный инженер филиала «Станично-Луганский автодор». ОСОБА_15 у вказаному інтерв?ю в якості головного інженера філіалу «Станично-Луганського автодору» ДУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє інформаційному агентству щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУПІ ЛНР «Луганський автодор» На вказаному відео ОСОБА_15 розповідає наступне: «Нам необходима новая техника, потому что старая техника исчерпала свой моторесурс, она требует замены. Мы ожидаем получения специализированой техники, такие как "кди-ки", самосвалы, поэтому будем надеяться» Додатками до протоколу огляду від 29.06.2022 року є 1 диск СD-R. Судом переглянуто СD-R диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі (т. 2 а.с.33-39);

- протоколом огляду від 27.06.2022 року, складеним оперуповноваженим 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях страшим лейтенантом ОСОБА_16 за участю громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках кримінального провадження №0000239 від 24.06.2022, відповідно до якого проведено огляд сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 де виявлено оприлюднену від 06.05.2022 статтю з назвою мовою оригіналу: «Станичанские дорожники получили новую технику и были отмечены наградами», де також міститься відеозапис (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 Під час перегляду відеозапису встановлено, що він містить відео-сюжет щодо передачі «урядом ЛНР» автодорожньої техніки до Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор». Під час перегляду зазначеного відео-сюжету ОСОБА_10 впізнала колишнього начальника філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський автодор» ОСОБА_5 , який в якості головного інженера філіалу Станично-Луганського автодору ЛУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» (т. 2 а.с.40-41);

- протоколом огляду від 30.06.2022 року, складеним оперуповноваженим 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях страшим лейтенантом ОСОБА_16 за участю громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках кримінального провадження №0000239 від 24.06.2022, відповідно до якого проведено огляд мережі Інтернет та виявлено сайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (електронне посилання - ІНФОРМАЦІЯ_7 де виявлено оприлюднену від ІНФОРМАЦІЯ_10 статтю з назвою мовою оригіналу: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », де також міститься відеозапис (електронне посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Під час перегляду відеозапису встановлено, що він містить відео-сюжет щодо передачі «урядом ЛНР» автодорожньої техніки до Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор». Під час перегляду зазначеного відео-сюжету ОСОБА_11 впізнав колишнього головного інженера філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський автодор» ОСОБА_5 , який в якості головного інженеру філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» повідомляє щодо отримання від «уряду ЛНР» спецтехніки для потреб філіалу Станично-Луганського автодору ДУП ЛНР «Луганський автодор» (т. 2 а.с.42-43);

- відповіддю на доручення №5/7-4421 від 13.03.2023 та рапортом старшого о/у в ОВС 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника ОСОБА_17 №5/7-4420 від 08.03.2023 з додатками: наказ директора ДУП лнр «Луганський автодор» від 12.12.2022 № 46, на 2 арк. та протокол засідання штабу по забезпеченню безаварійного проходження осінньо-зимового періоду 2022-2023 роках від 16.02.2023, на 4 арк., згідно яких ОСОБА_5 зазначений як головний інженер та згідно графіка призначений на чергування 01.01.2023 року; факсограма ДУП лнр «Луганський автодор», на 1 арк. - згідно якого ОСОБА_5 зазначений як «главный инженер филиала «Станично-Луганский автодор»» (т. 2 а.с.50-58);

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2023 по справі №308/6624/23 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000239 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України (т. 2 а.с.72);

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2023 по справі №308/6624/23 про застосування щодо громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави (т. 2 а.с.75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023 за участі свідка ОСОБА_9 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_9 , було проведено впізнання за 4 фотознімками. Вказаний свідок повідомив, що впізнав особу на фотозображенні №2 як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото № 2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с.78-82);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023 за участі свідка ОСОБА_11 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_11 , було проведено впізнання за 4 фотознімками. Даний свідок повідомив, що впізнав особу на фотозображенні №2 як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото № 2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с.83-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2023 за участі свідка ОСОБА_10 із фото таблицею, довідкою, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_10 було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що впізнала особу на фотозображенні №2 як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото № 2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с.88-91);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.04.2023 року, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації та згідно якого остання повідомила, що до початку повномасштабного вторгнення рф на територію України проживала в м. Сєвєродонецьк Луганської області. З тимчасово окупованих територій виїхала до початку окупації. До окупації працювала в ДП «Луганський облавтодор» на посаді інженера відділу матеріально-технічного постачання. Свідку ОСОБА_10 відомий ОСОБА_5 , який до окупації Луганської області працював на посаді виконувача обов?язки керівника Станично-Луганської філії Луганського облавтодору, а після окупації був призначений головним інженером підконтрольного окупаційній владі Станично-Луганського райавтодору ЛНР. Також ОСОБА_5 виконує накази та плани окупаційної влади щодо ремонту доріг на окупованій території. Судом переглянуто DVD-R диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі (т. 2 а.с.102-106);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.04.2023 року, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації та згідно якого останній повідомив, що з грудня 2015 року по 18 серпня 2022 року працював на посаді директора ДП «Луганський облавтодор». З окупованої території Луганської області виїхав 04 березня 2022 року. Свідку відомі факти переходу на бік ворога працівниками ДП «Луганський облавтодор». Зокрема, свідок ОСОБА_9 повідомив, що йому відомий ОСОБА_5 , який до окупації Луганської області працював на посаді виконувача обов`язків керівника Станично-Луганської філії Луганського облавтодору, а після окупації був призначений керівником підконтрольного окупаційній владі Станично луганського райавтодору ЛНР. Свідок ОСОБА_9 знає ОСОБА_5 особисто, оскільки останній був у його підпорядкуванні, у зв`язку з чим вони спілкувалися з робочих питань. Поряд з цим, свідок ОСОБА_9 як директор ДП «Луганський облавтодор» видав наказ про призупинення діяльності підприємства, про консервацію та розкомплектування техніки, проте працівники філії (у т.ч. ОСОБА_5 як її керівник), зазначений наказ не виконали. Судом переглянуто DVD-R диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі (т. 2 а.с.107-112);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12.04.2023 року, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації та згідно якого останній повідомив, що до початку повномасштабного вторгнення рф на територію України працював на посаді головного інженера філії Сватівський райавтодор ДП «Луганський облавтодор». З окупованої території Луганської області (м. Сватово) виїхав 23 березня 2022 року, окупація якого розпочалась 08 березня 2022 року. На даний час свідок ОСОБА_11 працює на посаді начальника виробничого відділу ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». Свідку ОСОБА_11 відомий ОСОБА_5 , який до окупації Луганської області працював на посаді виконувача обов`язків керівника Станично-Луганської філії Луганського облавтодору, а після окупації був призначений головним інженером підконтрольного окупаційній владі Станично Луганського райавтодору ЛНР. Як повідомив свідок ОСОБА_11 , майже всі працівники філії Станично Луганський автодор перейшли на бік ворога і співпрацюють з окупаційною владою. Також свідок ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_5 тісно співпрацює з окупаційною владою та продовжує виконувати обов`язки головного інженера філії Станично Луганський райавтодор в інтересах окупантів. Судом переглянуто DVD-R диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі (т. 2 а.с.113-118).

Крім цього, згідно відповіді з особової картки Державної міграційної служби України від 26.04.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться документованим паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданим 23.11.2000 року Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 14.08.2018 року виданий Станично-Луганським відділом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області. Вказане підтверджує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

Окрім того, допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими процесуальними документами:

- постановою т.в.о. начальника слідчого відділу 3 управління Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_18 від 24.06.2022 року про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022 року (т. 2 а.с.7-9);

- постановою заступника керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_19 від 28.06.2022 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022 року (т. 2 а.с.10-11);

- супровідним листом начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_20 №10-253вих23 від 27.02.2023 року про скерування матеріалів кримінального провадження №0000239 від 24.06.2022 року СВ УСБУ в Закарпатській області для подальшого досудового розслідування (т.2 а.с.12);

- постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_21 від 17.02.2023 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування слідчому відділу УСБУ в Закарпатській області (т.2 а.с.13-14);

- постановою керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_22 від 20.02.2023 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022 року (т. 2 а.с.15-16);

- постановою начальника 1 відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_23 від 01.03.2023 про здійснення досудового розслідування слідчою групою у кримінальному провадженні №0000239 від 24.06.2022 року (т. 2 а.с.17);

- постановою старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_24 від 18.04.2023 про зміну правової кваліфікації, згідно якої змінено правову кваліфікацію кримінального провадженні №0000239 від 24.06.2022 року з ч. 4 ст. 111-1 КК України на ч. 2 ст.111 КК України та внесено відповідні зміни до ЄРДР (т. 2 а.с.18-20);

- дорученням №78/3/3/3137 слідчого відділу 3 управління Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_18 від 24.06.2022 адресоване начальнику ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковнику ОСОБА_25 про проведення слідчих (розшукових) дій (т. 2 а.с.29-31);

- відповіддю на доручення №5/7-3355 від 11.07.2022 (т. 2 а.с.32);

- постановою слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_26 від 17.06.2023 року про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, що знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування (т. 2 а.с.44-45);

- постановою старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_26 від 17.06.2023 року про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, що знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування (т. 2 а.с.46-47);

- постановою старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_24 від 17.06.2023 року про доручення проведення слідчих (розшукових) дій на території, що знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування (т. 2 а.с.48-49);

- дорученням начальника 1 відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_23 №58/6/785 від 06.03.2023 року (т. 2 а.с.59);

- відповіддю на доручення №5/7-4422 від 13.03.2023 року (т. 2 а.с.60);

- постановою старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_26 від 18.04.2023 року про залучення захисника в кримінальному провадженні (т. 2 а.с.61-62);

- постановою старшого слідчого 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_24 від 26.04.2023 року про оголошення в розшук громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (т. 2 а.с.68-70);

- дорученням начальника 1 відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_23 №58/6/1490 від 26.04.2023 року у порядку ст. 40-41 КПК України (т. 2 а.с.71);

- відповіддю на доручення №78/3/5/7-7608 від 25.04.2023 (т. 2 а.с.76);

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.

Дослідивши і перевіривши в ході судового розгляду протоколи допиту свідків, хід і результати допиту яких фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, які є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що такі можуть бути використані як докази, є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення очевидно недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 111 КК України визначено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.

Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради і можуть бути різними.

Склад цього злочину побудований як формальний, тому законодавцем для притягнення до кримінальної відповідальності не передбачено настання певних наслідків у разі вчинення державної зради, оскільки надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності, є закінченим з моменту, коли громадянин України почав надавати конкретну допомогу зазначеним вище суб`єктам у проведенні цієї діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Так, дослідженими доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , не раніше 24.02.2022, перебуваючи на території смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, яке з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді виконувача обов`язки начальника філії «Станично-Луганський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи на посаді керівника підприємства, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, перейшов на бік ворога та добровільно зайняв посаду головного інженера у підконтрольному окупаційній владі так-званому «Государственном унитарном предприятии луганской народной республіки «Луганский автодор» филиал «Станично-Луганский автодор» («ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор»).

На свідомість і добровільність дій обвинуваченого також вказує характер таких дій та їх тривалість, оскільки останній перебуваючи на посаді головного інженера у підконтрольному окупаційній владі («ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор») ОСОБА_5 забезпечує підвищення рівня технічної підготовки виробництва «ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор», скорочення матеріальних, фінансових і трудових витрат на витрат на проведення робіт, високу їх якість, довговічність згідно з технічними умовами і вимогами конструювання, раціональне використання виробничих фондів і всіх видів ресурсів, здійснює контроль за додержанням проектної, конструкторської і технологічної дисципліни, правил та норм з охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки, забезпечує своєчасну підготовку технічної документації (креслень, специфікацій, технічних умов, технологічних карт), а також керує діяльністю технічних служб підприємства, контролює результати їх роботи, стан трудової і виробничої дисципліни в підпорядкованих підрозділах.

Маючи проросійські погляди, діючи в інтересах, у взаємодії та за попередньою домовленістю з представниками з держави-агресора російської федерації, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, перебуваючи на посаді головного інженера так-званого «ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор», ОСОБА_5 не виїхав з тимчасово окупованих територій, перейшов на бік ворога та брав участь у забезпеченні функціонування «Станично-Луганського автодору», зокрема, керував проведенням ремонтних доріг на тимчасово окупованих територіях Луганської області в інтересах окупаційної влади та брав участь в чергуваннях у зазначеному підприємстві з метою забезпечення безперебійного та безаварійного руху автомобільними дорогами загального користування, тобто надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Судом, на підставі досліджених письмових доказів, та оглянутих відео-доказів, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно, вчиняв діяння, направленні на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності України, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надавав іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Крім того, з огляду на вік обвинуваченого та достатній життєвий досвід, очевидно що останній усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

При цьому, слід зазначити, що доводи захисника про те, що ОСОБА_5 необхідно виправдати у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки здійснюючи судовий розгляд за відсутності обвинуваченого неможливо встановити чи вчинені інкриміновані йому дії ним умисно чи під впливом фізичного або психічного примусу, застосованого відносно нього, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Фізичний або психічний примус є обставинами, які, згідно ст. 40 КК України, за певних умов виключають кримінальну протиправність діянь, передбачених ст. 111 КК України. Такими ж обставинами є виконання наказу або розпорядження, що передбачено ст. 41 КК України.

Проте, суду не надано доказів, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, вчинив дії, що ставляться йому у провину, під безпосереднім впливом фізичного примусу, внаслідок якого він не міг керувати своїми вчинками, чи психічного примусу, за умови, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи охоронюваним законом його правам або правам інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці).

Натомість, дослідивши надані стороною обвинувачення протоколи допиту свідків, результати яких у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, зафіксовано за допомогою відеофіксації, суд приходить до висновку, що і показаннями свідків підтверджується добровільність зайняття ОСОБА_5 посади головного інженера «ГУП ЛНР «Станично-Луганский автодор».

Докази, що ОСОБА_5 примушували до зайняття посади в незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території за встановлених вище судом обставин, відсутні.

Ніяких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_5 застосовувався фізичний та/або психічний примус, внаслідок застосування яких/якого обвинувачений вчинив інкриміновані йому дії, суду не надано.

З досліджених судом доказів, зазначених вище, встановлено, що ОСОБА_5 діяв добровільно, а будь-які докази, що його примушували до вчинення таких дій, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Не надано суду і жодних доказів, які б прямо чи опосередковано свідчили про можливість виконання інкримінованих ОСОБА_5 дій з метою виконання законного наказу або розпорядження. Вказані доводи захисника є лише припущеннями останнього і не обґрунтовуються доказами.

Отже, правові підстави вважати про наявність обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння ОСОБА_5 , у суду відсутні.

З цих підстав суд вважає недоведеними та необґрунтованими доводи захисника про необхідність виправдання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 111 КК України.

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене та фактичні обставини справи, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Також, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий (т.2 а.с.119), згідно характеристики керуючого санацією ДП «Луганський облавтодор» ОСОБА_5 працював на посаді в.о. начальника філії «Станично-Луганський райавтодор» з 2021 року, зарекомендував себе як керівник низького рівня з недостатніми професійними здібностями, за період керівництва в колективі почався розлад дисципліни, доноси фахівців, перетворив райавтодор на відстале, неспроможне виконати будь-яке виробниче завдання у повному обсязі та належної якості, за характеристикою працівників характеризується як безініціативний, флегматичний, не зацікавлений у виконанні завдань, забезпеченні побутових умов працівників та вимог техніки безпеки працівників, мав стійку прихильність до ворожої держави, з початку повномасштабного вторгнення активно співпрацював з окупаційною владою, зайняв посаду начальника райавтодору та починаючи з лютого 2022 року виконує завдання керівництва, так званою лнр з використанням промислових потужностей філії, техніки та матеріальних ресурсів, які належать державному підприємству України (т.2 а.с.93); згідно відповіді КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» №238 від 07.03.2023 гр. ОСОБА_5 на диспансерному або консультаційному обліку у лікаря-психіатра /нарколога не перебуває (т.2 а.с. 94), згідно відповіді ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні, з 22.11.2001 по 11.01.2021 року отримував пенсію по інвалідності (3 група), 12.01.2021 року йому призначена та виплачується через банківську установу пенсія за віком.

Виходячи з наведеного, враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.2 ст.111 КК України, у виді позбавлення волі, на строк 15 років, з конфіскацією майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд враховує положення ч. 2 ст. 59 КК України, відповідно до яких конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти основ національної безпеки України і санкція ч. 2 ст. 111 КК України безальтернативно передбачає конфіскацію майна, суд вважає за необхідне призначення додаткового покарання у виді конфіскації усього належного ОСОБА_5 на праві приватної власності майна.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374,395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3