Справа № 141/758/23
Провадження № 1-кп/141/58/23
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 12.10.2023 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 21.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження, у якому 12.10.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 12.10.2023, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях та зобов`язався: беззастережно визнати вину у вчиненні кримінальних правопорушень у судовому провадженні; надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується зазначеного провадження, які йому відомі; неухильно виконувати вирок суду.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

16.11.2023 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі статті 49 КК України. В обґрунтування клопотання від 16.11.2023 зазначено, що кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, було вчинено ОСОБА_4 на початку липня 2018 року, а тому станом на 16.11.2023 з часу вчинення вказаного кримінального проступку минуло більше п`яти років.

У підготовчому судовому засіданні 21.12.2023 прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 12.10.2023, оскільки фактично спливли строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних проступків.

Також прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальност, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Окрім того, у зв`язку з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в загальному порядку.

У судовому засіданні 21.12.2023 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив відносно затвердження угоди про визнання винуватості від 12.10.2023, а також підтримав подане клопотання від 16.11.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі статті 49 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Також захисник просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 12.10.2023, підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2023 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, просив суд його задовольнити.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши угоду про визнання винуватості від 12.10.2023, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, а також матеріали справи № 141/758/23, доходить наступних висновків.

Так, ч. 3 ст. 314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судовому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окремими пунктами, а саме :

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як убачається зі змісту угоди про визнання винуватості, укладеної 12.10.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначення покарання обвинуваченому за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Разом з тим, судом установлено, що подія кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце на початку липня 2018 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено.

Частинами 1, 2, ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).

Статтею 44 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно вимог частини четвертої статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України (у редакції на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.

Отже, оскільки станом на час розгляду кримінального провадження з моменту вчинення кримінального проступку минуло більше трьох років, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчились, суд вважає, що наявні підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

З огляду на викладене та установлені конкретні обставини кримінального провадження, суд доходить висновку, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 12 жовтня 2023 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , суперечать вимогам цього Кодексу та ст. 49 КК України, що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» (далі Постанова) визначено, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до п. 18 зазначеної Постанови, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 фактично закінчено та до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором 12.10.2023, суд вважає за необхідне продовжити судовий розгляд кримінального провадження відповідно до вимог положень ч. 7 ст. 474 КК України у загальному порядку.

Разом з тим, судом установлено, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчились, учасники кримінального провадження не заперечують щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставин щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину (кримінального правопорушення) певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою усну згоду, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Стосовно призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Враховуючи наведені вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України, а тому по справі необхідно призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314-316, 369-372, 376, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 12 жовтня 2023 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні 0000022 від 21.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

2. Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

3. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

4. Кримінальне провадження № 0000022 від 21.08.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України закрити.

5. Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000022 від 21.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у відкритому судовому засіданні 28 грудня 2023 року о 14 год 30 хв в приміщенні Оратівського районного суду Вінницької області в залі судових засідань.

6. Розгляд справи на підставі ст. 31 КПК України здійснювати суддею одноособово.

7. У судове засідання викликати учасників судового провадження, а саме: прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду в частині закриття кримінального провадження протягом семи діб з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1