Справа № 738/1239/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/93/24
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 02 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000530 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тельновський Углегірського району Сахалінської області російської федерації, громадянство України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, раніше судимого:

-24 вересня 2001 року вироком Сосницького району Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року обмеження волі;

-13 березня 2003 року вироком Апеляційного суду Запорізької області за ч.1 ст. 396 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

-16 грудня 2004 року вироком Мелітопольського міського районного суду Запорізької області за ст. 94 КК України до позбавлення волі на строк 11 років;

-10 грудня 2013 року вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-13 березня 2014 року вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 29 січня 2014 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 4 ст. 70, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-06 квітня 2017 року вироком Вінницького міського суду за ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

-17 грудня 2020 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року, звільнений умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі з не відбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 1 день,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2020 року і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шісти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з часу його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у сумі 2 867,76 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Менського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Свої доводи апелянт, посилаючись на положення п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, обґрунтовує тим, що суд визнав доведеним обвинувачення у тому обсязі, який було зазначено у обвинувальному акті, проте при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, не зазначив одну з кваліфікуючих ознак ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення по епізоду проникнення до приміщення літньої кухні та вчинення крадіжки алюмінієвого бідону, в кінці червня 2023 року.

Про причини виключення з фактичних обставин справи та виключення даної кваліфікуючої ознаки, в порушення вказаної норми, суд у вироку не зазначив. При цьому у вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказано, що ОСОБА_8 скоював крадіжки шляхом відкриття незамкнених дверей літньої кухні.

За таких обставин судом першої інстанції допущено неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та зменшення обсягу обвинувачення.

Суд першої інстанції встановив, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-IX від 02 травня 2023 року затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 1 травня 2023 року № 254/2023, відповідно до якого на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, у тому числі й корисливих злочинів, останній раз засуджений 17 грудня 2020 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 190, статтею 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, та будучи звільненим умовно-достроково 12 травня 2023 року, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року, із не відбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 1 день позбавлення волі, на шлях виправлення не став, та повторно протягом невідбутої частини покарання, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, в кінці червня 2023 року, у денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись в господарстві по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, умисно, таємно, повторно, шляхом відкриття незамкнених дверей, зайшов у літню кухню, звідки викрав алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів, вартістю 576,00 грн, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнову шкоду на вище вказану суму.

Крім того, 01 липня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_8 , знаходячись в будинку по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, умисно, таємно, повторно, знаходячись в кухонній кімнаті будинку викрав: каструлю алюмінієву (без кришки), ємністю 4 літри, вартістю 230,00 грн; каструлю алюмінієву (без кришки) ТМ «Біол», ємністю 6 літрів, вартістю 239, 25 грн; чавун алюмінієвий, ємністю 12 літрів, вартістю 325,00 грн; миску алюмінієву, діаметром 16 см, вартістю 80,00 грн; миску алюмінієву, діаметром 18 см, вартістю 100,00 грн, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 974,25 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримав подану апеляційну скаргу, позицію обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 год.30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався, останній раз Указом від 01.05.2023р. №254/2023 його продовжено з 05 год. 30 хв. 20.05.2023р. строком на 90 діб.

ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, у тому числі й корисливих злочинів, останній раз засуджений 17 грудня 2020 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, та будучи звільненим умовно-достроково 12 травня 2023 року, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року, із не відбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 1 день позбавлення волі, на шлях виправлення не став, та повторно протягом невідбутої частини покарання, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, в кінці червня 2023 року, у денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись в господарстві по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, умисно, таємно, повторно, шляхом відкриття незамкнених дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів, вартістю 576,00 грн, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнову шкоду на вище вказану суму.

Крім того, 01 липня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_8 , знаходячись в будинку по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, умисно, таємно, повторно переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, знаходячись в кухонній кімнаті будинку викрав: каструлю алюмінієву (без кришки), ємністю 4 літри, вартістю 230,00 грн; каструлю алюмінієву (без кришки) ТМ «Біол», ємністю 6 літрів, вартістю 239, 25 грн; чавун алюмінієвий, ємністю 12 літрів, вартістю 325,00 грн; миску алюмінієву, діаметром 16 см, вартістю 80,00 грн; миску алюмінієву, діаметром 18 см, вартістю 100,00 грн, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 974,25 грн.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2018 року (справа №756/5578/15-к, провадження № 13-3зво18), національне законодавство, зокрема ч.2 ст. 394 КПК, встановлює обмеження щодо можливості апеляційного оскарження судового рішення лише на підставі заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких суд визнав недоцільним. Право на оскарження рішення суду на підставі неправильної кваліфікації дій указаним Кодексом не обмежується. Тобто норми КПК не містять обмежень щодо оскарження в апеляційному порядку кримінально-правової кваліфікації дій, зокрема й у тих кримінальних провадженнях, у яких під час судового розгляду суд першої інстанції застосував ч. 3 ст. 349 КПК і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду, ухвалений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, може бути оскаржений в апеляційному порядку у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченої особи,

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вимог процесуального закону, передбачених ст. 370 КПК України суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі, що призвело до постановлення обвинувального вироку, який підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, розглянувши провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції встановивши, що пред`явлене органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_8 в судовому засіданні доведено повністю, кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Разом з цим, згідно обвинувального акта, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

З визнаного судом доведеного обвинувачення зокрема вбачається, що в кінці червня 2023 року, у денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись в господарстві по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, умисно, таємно, повторно, шляхом відкриття незамкнених дверей, зайшов у літню кухню, звідки викрав алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів, вартістю 576,00 грн, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнову шкоду на вище вказану суму

Відтак, ОСОБА_8 , вчиняючи кримінальне правопорушення, у якому останнього визнано винним оскаржуваним вироком, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, зайшов у літню кухню, звідки викрав майно потерпілої, проникнувши до приміщення саме шляхом відкриття незамкнених дверей.

Такі ж кваліфікуючі ознаки були інкриміновані ОСОБА_8 органом досудового розслідування.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається з вироку, що при розгляді кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, ніхто з учасників судового провадження не оспорював, зокрема, фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, а тому суд помилково, в супереч встановленим фактичним обставинам не кваліфікував дії обвинуваченого з кваліфікуючою ознакою - викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Оскільки при перегляді судового рішення в апеляційному порядку виявлено необхідність збільшення обсягу обвинувачення, в частині додаткової кваліфікації дій ОСОБА_8 , на виконання вимог ст. 420 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку про кваліфікацію дій останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, апеляційні вимоги прокурора підлягають до задоволення в повному обсязі з подальшим частковим скасуванням вироку суду першої інстанції, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухваленням нового, в межах повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визнати винним у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4