Провадження № 1-кп/592/262/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 за № 0003783 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

10.01.2024 прокурором ОСОБА_5 подано в порядку ст. 331 КПК України письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, який закінчується 19.01.2024, оскільки на думку прокурора ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, раніше заявлені ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора за недоведеністю прокурором заявлених ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Зазначили, що у разі задоволення клопотання прокурора - зменшити розмір застави до мінімального.

Суд, заслухавши клопотання та думку прокурора, обвинуваченого, захисника щодо продовження строку тримання під вартою, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, ухвалою слідчого судді від 10.11.2023 обрано запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 31.12.2023 включно за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2023 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою а саме, до 19 січня 2024 року, включно. Визначено ОСОБА_4 заставу 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн.

Підставами для продовження строку тримання під вартою є те, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено судовий розгляд та заявлені під час застосування запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились.

Вирішуючи дане питання суд враховує практику ЄСПЛ висловлену у Рішенні від 12.02.2015 у справі "Подвезько проти України" (заява № 74297/11) де Суд зазначив наступне: п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» та «Хайредінов проти України».

Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даний час не зменшився і продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченому пред`явлене обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання на строк до 8 років позбавлення волі, тому від тяжкості покарання обвинувачений зможе ухилитись від суду.

Також суд вбачає наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_4 знаходячись на волі матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів та уникнення покарання за вчинення злочинів.

Також суд вбачає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у цьому кримінальному провадженні права та інтереси сторони захисту.

З огляду на викладене, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, не забезпечить запобіганню встановленого ризику, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченого під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 10.03.2024.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд визначає розмір застави, визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України для особи, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331 КПК України суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою а саме, до 10 березня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Застава може бути внесена в національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ковпаківського районного суду м. Суми, в разі внесення якої звільнити обвинуваченого з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави. Обвинувачений або заставодавці мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися із м. Суми без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1