ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 рокуСправа № 951/842/20
Провадження №1-кп/951/4/2023

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козові Тернопільської області матеріали кримінального провадження за №0000012 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не депутата, раніше не судимого, одруженого, батька 1-ї малолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 спільно із своєю дружиною ОСОБА_8 , приїхали в будинок до батьків останнього, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Надалі між ОСОБА_4 та його батьком ОСОБА_9 , розпочалась словесна суперечка з приводу того, що останній здійснив перестановку меблів в кімнаті ОСОБА_4 . В цей момент на господарство повернувся рідний брат ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , який також втрутився у вказану словесну суперечку. В подальшому конфлікт між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з іншої переріс в сварку з особистими образами, що супроводжувалася нецензурною лексикою. Під час вказаної суперечки у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, близько 17 годин 18 січня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї господарства що по АДРЕСА_1 , наблизився до ОСОБА_6 , та умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив рівновагу і впав на асфальтовану поверхню подвір`я на спину.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої половини обличчя у вигляді переломів латеральної та нижньої стінок лівої орбіти, передньої та латеральної стінок лівої верхньощелепової пазухи однойменної кістки, що супроводжувались розвитком лівобічного верхньощелепового гематосинуса, із зовнішніми ушкодженнями - синець лівої навколо-орбітальної ділянки з частковим поширенням на виличну ділянку, крововилив у білкову оболонку лівого ока, численні садна щічної і частково виличних ділянок, садна шкіри верхньої губи зліва та шкіри нижньої губи зліва з частковим поширенням на підборіддя, крововилив слизової оболонки нижньої губи зліва. Закрита травма лівої половини обличчя відмічена у ОСОБА_6 не була не безпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості - умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.

30.10.2023 на адресу суду надійшла угоду про примирення між обвинуваченм та потерпілим, укладена 30.10.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

У судовому засіданні обвинуваченим оголошено угоду про примирення, укладену 30 жовтня 2023 року в м. Тернополі між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді одного року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, які роз`яснені потерпілому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 вказав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду та призначити його брату найменший можливий строк покарання. Запевнив суд, що укладення такої угоди є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що угода про примирення укладена без будь якого тиску та просив таку затвердити.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, а саме умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься належить до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, що дає можливість підписання даної угоди.

Також, судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_6 пояснення ОСОБА_4 та його захисника вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та зауважень з боку односельчан немає, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про примирення від 30.10.2023, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_4 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони у кримінальному провадженні №0000012 від 19.01.2020.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 КПК України;

Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1