печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000628, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2022 в рамках кримінального провадження №0000628. Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано та відсутня потреба в його подальшому застосуванні з огляду на наступне. Відсутні будь-які обставини, які б підтверджували, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Арештоване майно не відповідає ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України. Адвокат просить скасувати накладені арешти, оскільки подальше застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є протизаконним та є непропорційним втручанням держави в права громадян, є неспівмірним із завданнями кримінального провадження, носить протиправний тягар, суперечить правам та охоронюваним законом інтересам ОСОБА_4 як добросовісного власника. До початку судового засідання адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у відсутність, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити. Прокурор до початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та письмові заперечення на клопотання. Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора, слідчий суддя надходить наступних висновків. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000628, внесеному до ЄРДР 26.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України. Ухвалами слідчого судці Печерського районного суду міста Києва (від 24.10.2022 у справі № 757/28251/22-к, від 24.10.2022 у справі № 757/28241/22-к, від 24.10.2022 у справі № 757/28246/22-к, від 24.10.2022 у справі № 757/28229/22-к, від 27.10.2022 у справі № 757/28223/22-к), в рамках кримінального провадження № 0000628 від 26.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених в ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України, яке знаходиться у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України, накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення останнього права володіння, користування та розпорядження належними йому на праві приватної власності 10 (десятьма) суднами, які зареєстровані у Державному судновому реєстрі України, 60 (шістдесятьма) земельними ділянками, 33 (тридцятьма трьома) тимчасовими спорудами, грошовими коштами, що знаходяться на рахунках в AT «Райффайзен Банк», AT КБ «Приватбанк», AT «Альфа-Банк», AT «РВС Банк», ПДТ АБ «Південний», AT «Універсал Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту. При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції (в тому числі в частині способу накладеного арешту), а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту. Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, накладаючи арешт на вказане нерухоме майно, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів. Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а стороною обвинувачення наведені обґрунтовані доводи щодо необхідності продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадженні у вигляді арешту майна ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування. З урахуванням викладеного, слідчий суддя на знаходить підстав для задоволення клопотання. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000628 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1