ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

та адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео зв?язку апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено.

Продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном 60 (шістдесят) днів до 05 січня 2024 року включно.

Доводи апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає дану ухвалу районного суду незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Ухвала суду була мотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, його характеризуючі дані, а також той факт, що існує реальна можливість переховуватися від органів

ЄУНСС №714/129/23 Головуючий суддя І інстанції: ОСОБА_9

Провадження№11-кп/822/452/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 199, 331 КПК України

досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, у ч.1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, на думку захисту, жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений.

Вважає, що прокурор не довів суду належним чином обґрунтованість тримання під вартою ОСОБА_7 такий довгий термін, при цьому зважаючи на дані про його особу, а саме те, що на його утриманні шестеро неповнолітніх дітей, вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

А отже, ухвала районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши пояснення сторони захисту та заперечення прокурора, перевіривши наявні матеріали з кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону у повній мірі.

Встановлено, що в провадженні Герцаївського районного суду Чернівецької області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0002660 від 01.09.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 187 КК України.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого із вчиненням інкримінованих йому діянь, а тому кримінальне провадження було скеровано до суду з обвинувальним актом.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків можливої протиправної поведінки останнього.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція ч.4 ст. 187 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Окрім того, ОСОБА_7 раніше був судимий, проте в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

Судом першої інстанції також враховано вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв?язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження в суді триває, а також обставини, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які були наявні раніше, зокрема, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшилися та продовжують існувати.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з позицією суду і вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 таких висновків не спростовують.

Зокрема, посилання сторони захисту на тривалість утримання під вартою ОСОБА_7 та те, що на його утриманні шестеро неповнолітніх дітей, не нівелюють доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України у сукупності з обставинами кримінального провадження та даними про особу обвинуваченого.

Доводи адвоката в інтересах підзахисного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки більш м`який запобіжний захід у даному випадку не буде співмірним доведеним ризикам та інкримінованому обвинуваченому злочину.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також зауважує, що частиною 2 ст. 422-1 КПК України передбачено вичерпний перелік документів, які можуть бути витребувані суддею-доповідачем з суду першої інстанції у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку всім доводам адвоката ОСОБА_6 наведеним в апеляційній скарзі, оскільки обмежена відсутністю матеріалів кримінального провадження для повного дослідження заявлених доводів.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому її слід залишити без задоволення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2023 року, - про продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3