Справа №613/2119/23 Провадження № 1-кс/613/649/23
УХВАЛА
8 грудня 2023 року м.Богодухів
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 02.12.2023 року до чергової частини Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те, що на стаціонарному посту за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено ознаки підробки посвідчення водія НОМЕР_1 виданий ТСЦ 4646 від 12.08.2022.
До ТСЦ 6343 РСЦ МВС у Харківській області направлено запит щодо надання інформації: чи видавалось посвідчення водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якщо так, то коли саме та яким ТСЦ; кому видавалось посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 виданий ТСЦ 4646 від 12.08.2022.
Станом на 04.12.2023 інформацію від ТСЦ не отримано.
Відповідно до довідки з інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за вкладкою Посвідчення водія, посвідчення НОМЕР_1 від 12.08.2022 року - документ відсутній.
Опитаний ОСОБА_3 , пояснив, що через соціальну мережу «Інтернет» на сайті «OLX» замовив водійське посвідчення категорії «В», за що сплатив кошти в сумі 8000 грн.
02.12.2023 року ОСОБА_3 , під час перетинання стаціонарного посту розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_3 , після чого пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 12.08.2022 року ТСЦ 4646 на своє ім`я з явними ознаками підробки.
02.12.2023 проведено огляд місця події де ОСОБА_3 , добровільно видав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року на своє ім`я.
За результатами огляду посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року вилучене.
На теперішній час посвідчення водія, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.
З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
По-перше, у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним посвідченням водія, можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення.
По-друге, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду експертиз, об`єктом дослідження яких буде саме вказане посвідчення водія.
Враховуючи пояснення ОСОБА_3 , та те, що саме останнім було надано посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року видане ТСЦ 4646 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то є підстави вважати, що останній є його власником.
Враховуючи вищевикладене, для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.08.2022 року видане ТСЦ 4646 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з клопотанням.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Під час вивчення матеріалів клопотання було встановлено, що вони не містять відомостей на підтвердження визнання вилученого посвідчення водія речовим доказом.
Також, клопотання та наявні матеріали не містять відомостей з ТСЦ 6343, отримані за результатом звернення з вимогою, в порядку статті 93 КПК України, хоча клопотання містить посилання на вказане вище.
Доказів неможливості з`ясування вищевказаної інформації до клопотання прокурором не додано, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України, фактично унеможливлює розгляд клопотання у встановлений КПК України строк.
Тим самим, вищевказаних вимог закону прокурором дотримано не було.
Відповідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,171,172,309,372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя