Справа № 185/7808/23
Провадження № 1-кс/185/2110/23
28 листопада 2023 року м.Павлоград
Слідчий СВ Павлоградського РВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на:
- транспортний засіб марки FORD TRANSIT 460 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- 16 ящиків горілки «УЛЮБЛЕНА VODKA ПШЕНИЧНА КЛАСИЧНА» об`ємом 0,5 літра, в кожному ящику наявно по 20 пляшок горілки, які були виявлені та вилучені 24.11.2023 при огляді місця події за адресою: Павлоградський район с. Булахівка, на узбіччі дороги по вул. Папаніна.
Алкогольні напої, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України є підакцизним товаром.
24.11.2023 о 23 годині 04 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що екіпаж поліції № 355 за адресою: Павлоградський район с. Булахівка, на узбіччі дороги зупинили транспортний засіб марки FORD TRANSIT 460 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що останній візуально мав ознаки алкогольного сп`яніння, та в подальшому був направлений на проходження медичного освідування, та перевозив підакцизні вироби без відповідних документів, в ході перевірки автомобілю в середині вищевказаного транспортного засобу було виявлено 16 ящиків горілки «УЛЮБЛЕНА VODKA ПШЕНИЧНА КЛАСИЧНА» об`ємом 0,5 літра, в кожному ящику наявно по 20 пляшок горілки.
Так, 24 листопада 2023 року в період часу з 00 години 00 хвилин по 00 годину 10 хвилин за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Булахівка, по вул. Папаніна, на узбіччі слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох запрошених понятих проведено слідчу дію огляд місця події, а саме огляд транспортного засобу спеціалізованого вантажного фургону марки FORD TRANSIT 460 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , в салоні якого було виявлено та вилучено:
- транспортний засіб, а саме спеціалізований вантажний фургон, марки FORD TRANSIT 460 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ;
- 16 ящиків горілки «УЛЮБЛЕНА VODKA ПШЕНИЧНА КЛАСИЧНА» об`ємом 0,5 літра, в кожному ящику наявно по 20 пляшок горілки.
Супроводжувальних документів на вище перелічене, працівникам поліції надано не було.
Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.
Власник майна транспортного засобу та алкогольної продукції ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що вся водка має акцизні марки, її він особисто придбав за готівку в АДРЕСА_1 , так як була велика скидка, купив для особистого споживання, так як він переселенець, своє майно втратив, живе у знайомих в селі, де водка це магарич за який все робиться.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.
В рамках даного кримінального провадження 24 листопада 2023 року в період часу з 00 години 00 хвилин по 00 годину 10 хвилин за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Булахівка, по вул. Папаніна, на узбіччі слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох запрошених понятих проведено слідчу дію огляд місця події, а саме огляд транспортного засобу спеціалізованого вантажного фургону марки FORD TRANSIT 460 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , в салоні якого було виявлено та вилучено:
- транспортний засіб, а саме спеціалізований вантажний фургон, марки FORD TRANSIT 460 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ;
-16 ящиків горілки «УЛЮБЛЕНА VODKA ПШЕНИЧНА КЛАСИЧНА» об`ємом 0,5 літра, в кожному ящику наявно по 20 пляшок горілки.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на алкогольні напої та автомобіль, слідчий зазначає, що воно є речовими доказами.
Положеннями ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язковою частиною складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, в частині транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, є транспортування з метою збуту саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Акцизна марка спеціальний знак, що ним маркують підакцизні товари (алкогольні напої та тютюнові вироби) і наявність якого підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та право реалізації цих виробів на території держави.
Тобто, наявність акцизної марки на алкогольних напоях підтверджує легальне, законне походження такого товару. Перевезення алкогольних напоїв повинно бути засвідчено належним чином оформленою товарно-транспортною накладною встановленого зразка форми № 1-ТН/алкогольні напої/. Відповідальності за перевезення алкогольних напоїв без належно оформленої ТТП чинним Кримінальним Кодексом України, та зокрема ст. 204 КК України, не передбачено, такі дії є порушенням бухгалтерського обліку, чи відповідних норм Податкового Кодексу України.
Слідчим не надано жодного належного та допустимого доказу на доведення обставин, викладених у клопотанні, окрім протоколу огляду, який не містить об`єктивних даних щодо незаконного виготовлення вилучених алкогольних напоїв. В протоколі огляду від 24.11.2023 будь яка інформація щодо ознак незаконно виготовленої продукції (відсутність акцизних марок тощо) не зазначено, проте відповідно до фото, які є додатками до протоколу обшуку вбачається, що вся алкогольна продукція містить акцизні марки. В судовому засіданні слідчим підтверджено, що вилучена продукція мала акцизні марки, а ознакою незаконного виготовлення цієї продукції слідство вважає відсутність належних документів та відмову власника надавати пояснення.
Таким чином, матеріали клопотання не містять даних щодо відсутності на вилучених алкогольних напоях акцизних марок, чи інших доказів перевезення саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв (перевірки акцизних марок, довідки, висновку експерта чи спеціаліста тощо), таких доказів слідчому судді надано не було та слідчим в судовому засіданні підтверджено, що всі вилучені алкогольні напої мають акцизні марки.
Накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим.
Окрім того, згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Указане в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення, процесуального примусу, або втручання у її права і свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.
Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, до суду було направлено клопотання про надання дозволу на обшук, з метою легалізації огляду вищезазначеного автомобіля, проведеного 24 листопада 2023 року в період часу з 00 години 00 хвилин по 00 годину 10 хвилин, до постановлення ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляд, в ході якого було виявлено та вилучено вищевказане майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати крім іншого:
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та доказів стосовно відповідності вилученого майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, не доведення слідчим того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, та оскільки, ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, докази, одержані під час обшуку були отримані не у порядку встановленому КПК України, що свідчить про відсутність правових підстав у накладенні арешту на майно на підставі ухвали слідчого судді, клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171, 172, 173, 174, 175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1