Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

05 грудня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/321/22

провадження № 1-кп/152/71/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за № 0000040 від 25 березня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого,

обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту:

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

23 березня 2022 року, в період дії воєнного стану на території України ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, в другій половині дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незамкнені двері зайшов до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявив та викрав комп`ютерний стіл коричневого кольору шириною 60 см, висотою 73 см, довжиною 82 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.04.2022, становить 660 грн, та два стільця темно-коричневого кольору з металевим каркасом м`якими сидіннями та спинками з тканинною оббивкою висотою 87 см, шириною 53 см, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848/1852/22-21 від 08.04.2022 - 1020 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1680 грн.

25 березня 2022 року приблизно о 10 годині, в період дії воєнного стану на території Україні ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, через незамкнені двері зайшли до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявили та викрали дерев`яний комп`ютерний стіл бежевого кольору шириною 50 см, висотою 90 см, довжиною 120 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.04.2022 становить 577 грн. Після цього ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 577 грн.

Цього ж дня приблизно о 14 годині, в період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_4 , через незамкнені двері зайшов до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявив та викрав дзеркало, розміром 170 х 30 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.04.2022 становить 285 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 285 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Суду показав, що давно товаришує з потерпілим ОСОБА_8 . З початку 2022 року ОСОБА_8 у власній квартирі не проживав, а проживав у матері в с. Гибалівка та здійснював за нею догляд. ОСОБА_8 просив наглядати за його майном у його відсутність. Навесні 2022 року він зайшов до квартири потерпілого ОСОБА_8 , вхідні двері в яку не були зачинені і вирішив забрати собі стіл та дзеркало з цієї квартири, щоб їх ніхто не вкрав. В подальшому бежевий комп`ютерний стіл він, з братом ОСОБА_4 та ОСОБА_9 передали у заставу чоловіку на ім`я ОСОБА_10 , маючи намір купити спиртні напої за отримані гроші, а пізніше повернути останньому кошти та забрати стіл назад. Умислу на вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_8 у нього не було, алкогольні напої у квартирі ОСОБА_8 він ніколи не розпивав, заходив в квартиру останнього за вищевикладених обставин в тверезому стані. Про коричневий стіл і стільці ОСОБА_3 взагалі нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Показав, що в березні 2022 року, на прохання брата ОСОБА_3 , він допомагав останньому перенести стіл, який знаходився на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_3 до незнайомого йому чоловіка. Після цього ОСОБА_3 попросив його принести до цього чоловіка ще й і дзеркало. Коли він ніс дзеркало, то його затримали працівники поліції. Кому належать стіл та дзеркало він не знав.

IІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини від 04.09.2014 у справі «Рудяк проти України», згідно з яким Суд в черговий раз послався на свою практику, підтверджуючи, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Відповідно до вимог ч.5 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

У обґрунтування винуватості ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які були безпосередньо досліджені та перевірені під час судового розгляду, та, згідно зі ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, а саме: на показання потерпілого, свідків обвинувачення, та відомості, що містяться у письмових доказах, речових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_8 показав, що він є власником квартири АДРЕСА_4 . З початку 2022 року не проживав у власній квартирі, а проживав у матері в с. Гибалівка та здійснював за нею догляд. В березні 2022 року вирішив навідатися до власної квартири. Прийшовши до квартири, виявив, що замок на вхідних дверях зірвано, двері в квартиру пошкоджено, а з квартири зникли два стола, дзеркало та стільці. При цьому в квартирі були сліди розпиття алкогольних напоїв, сміття, безлад. Сусіди, в тому числі і ОСОБА_3 , якого він просив приглядати за квартирою, повідомили, що їм нічого про крадіжку речей з його квартири невідомо. Ключів від квартири та дозволу розпоряджатися його майном він нікому не давав. Претензій майнового характеру до обвинувачених не має, оскільки ОСОБА_4 повернув йому 2500 гривень за стіл і стільці, а інший стіл та дзеркало йому повернули працівники поліції.

Свідок обвинувачення ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачені та потерпілий є її сусідами. Обвинувачені проживають у квартирі АДРЕСА_5 , потерпілому належить квартира АДРЕСА_4 , а вона проживає в квартирі АДРЕСА_6 . Обвинувачені проживають з матір`ю. Потерпілий у належній йому квартирі не проживає. В кінці березня 2022 року у вечірню пору доби вона бачила, що у квартирі ОСОБА_8 було ввімкнене світло, з квартири лунали голоси. Вона подумала, що то напевне ОСОБА_8 повернувся додому і щось святкує. Чи був ще в когось, крім потерпілого, доступ до цієї квартири, їй не відомо. Наступного дня вона бачила, як ОСОБА_3 та ОСОБА_13 несли темно коричневий стіл та стільці в бік міського парку. На наступний день ОСОБА_8 прийшов до своєї квартири і почав розпитувати де його стіл, описував речі, які у нього хтось викрав. В свою чергу вона повідомила ОСОБА_8 , що бачила як напередодні ОСОБА_3 з ОСОБА_13 несли якогось стола. Після цього ОСОБА_8 викликав працівників поліції.

Свідок обвинувачення ОСОБА_14 суду показав, що знайомий з обвинуваченими, оскільки проживає неподалік від них. Весною 2022 року (точної дати не пам`ятає), біля 11 години він збирався на роботу. В цей час до нього прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і запропонували купити комп`ютерний стіл. На його запитання, чи цей стіл не крадений, ОСОБА_3 відповів, що це його стіл і він продає його за 50 грн. і пляшку горілки. Горілки в нього не було, тому він сказав, що може придбати стіл лише за 50 гривень і дав в руки ОСОБА_9 50 гривень. Після розмови ОСОБА_3 та ОСОБА_9 пішли і приблизно через десять хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 принесли йому світло коричневого стола під комп`ютер. Цього ж дня ввечері прийшли працівники поліції та забрали стіл, повідомивши, що він крадений. Кому належить цей стіл, йому не відомо.

Свідок обвинувачення ОСОБА_15 , який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суду показав, що давно товаришує як з обвинуваченими так і з потерпілим. Йому відомо, що ОСОБА_8 у своїй квартирі не проживав і при ньому просив ОСОБА_3 приглядати за помешканням у його відсутність. Весною 2022 року ОСОБА_3 просив його допомогти перенести з вулиці Героїв Майдану, а саме від редакції в парк, що розташований біля приміщення старої міліції коричневий комп`ютерний стіл. При цьому пояснив, що стіл йому подарували Він допоміг ОСОБА_16 перенести стіл, в парку бачив ще два офісних стільця, там також був ОСОБА_9 . Далі він пішов у своїх справах. Пізніше, коли був вже вдома, приїхали працівники поліції і повідомили, що стіл якого він допомагав нести ОСОБА_3 був викрадений останнім у ОСОБА_8 .

Крім показань потерпілого, свідків, допитаних у судовому засіданні, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 також доводиться відомостями, що містяться у досліджених у судовому засіданні доказах, що надані стороною обвинувачення:

- даними з витягу з ЄРДР, із якого вбачається, що 25.03.2022 до ЧЧ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від жителя м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_8 про те, що невідомі особи в період часу з 15.03. по 25.03.2022, шляхом зриву замка проникли в його квартиру по АДРЕСА_3 та здійснили крадіжку двох комп`ютерних столів, двох стільців та дзеркала (т.3 а.с. 207);

- даними рапорту інспектора-чергового ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, із якого вбачається, що 25 березня 2022 року о 17 год. 05 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою по АДРЕСА_2 скоєно крадіжку. Виїздом слідчо оперативної групи на місце події було встановлено, що у період часу з 15 березня 2022 року по 25 березня 2022 року невідомі особи, зірвавши замок вхідних дверей, проникли в середину квартири номер три, розташованої по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , звідки скоїли крадіжку двох комп`ютерних столів, дзеркала із дверцят шафи та двох стільців ( т. 2 а.с.46);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 березня 2022 року, згідно якого слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом ОСОБА_17 прийнято усну заяву від ОСОБА_8 про крадіжку меблів із його квартири, що розташована по АДРЕСА_3 , яку останній виявив 25 березня 2022 року ( т. 2 а.с.47);

- даними заяви ОСОБА_8 від 25.03.2022, із якої вбачається, що ОСОБА_8 надав добровільну згоду працівникам поліції на проведення огляду його квартири під номером АДРЕСА_4 ( т.2 а.с.49);

- даними протоколу огляду місця події - домоволодіння по АДРЕСА_3 від 25.03.2022, з фототаблицямивказаного огляду, де зафіксовано та описано територію домоволодіння, вхід у житловий будинок, місце розташування та обстановка в кімнатах квартири під номером три. Під час огляду було вилучено: слід злому вхідних дверей, який зафіксовано за допомогою методу фотофіксації; слід пальця руки зі скляної чашки прозорого кольору; два сліди пальців рук зі скляного прозорого стакана; скляну чашку прозорого кольору, керамічну чашку білого кольору з візерунками різних кольорів; скляний стакан прозорого кольору та скляну пляшку ємкістю 0,5 л коричневого кольору ( т. 2 а.с.50-55);

- постановою слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_18 від 25.03.2022 про визнання речовими доказами, вилучених під час огляду місця події сліду пальця руки зі скляної чашки прозорого кольору; двох слідів пальців рук зі скляного прозорого стакана; скляної чашки прозорого кольору, керамічної чашки білого кольору з візерунками різних кольорів; скляного стакану прозорого кольору та скляної пляшки ємкістю 0,5 л коричневого кольору, які приєднано до матеріалів даного кримінального провадження та поміщено для зберігання в кімнату зберігання речових доказів ( т.2 а.с.56).

- заявою ОСОБА_14 від 25.03.2022 із якої вбачається, що останній добровільно видав працівникам поліції дерев`яний стіл, який він купив 25 березня 2022 року за 50 гривень у ОСОБА_3 ( т.2 а.с.63);

- даними протоколу огляду речі від 25.03.2022 з фото таблицею, згідно з яким, в присутності понятих, за участі ОСОБА_14 , працівниками поліції було проведено огляд дерев`яного стола бежевого кольору, який добровільно видав ОСОБА_14 . Під час огляду встановлено, що даний стіл у цілому, непошкодженому стані, висотою 90 см, довжиною 120 см. На верхній частині стола з правого та лівого краю наявні відділи, внизу розміщена висувна полка, довжиною 50 см. З правого боку наявні два відділення. Даний стіл являє собою прямокутну фігуру. ОСОБА_14 повідомив, що даний стіл купив 25 березня 2022 року за 50 грн у П`яти ОСОБА_16 ( т. 2 а.с.64-66);

- даними постанови від 25.03.2022 про визнання речовим доказом комп`ютерного дерев`яного стола бежевого кольору у цілому, непошкодженому стані, висотою 90 см, довжиною 120 см, якого приєднано до матеріалів даного кримінального провадження та поміщено для зберігання в кімнату зберігання речових доказів ( том 2 а.с.67).

- власноручно написаною заявою від 25.03.2022 із якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції викрадене ним з будинку ОСОБА_8 дзеркало розміром 170х30 см ( т. 2 а.с.68);

- протоколом огляду дзеркала з фототаблицями, яке добровільно видав ОСОБА_4 і при цьому повідомив, що дане дзеркало розміром 170х30 см він викрав з квартири ОСОБА_8 , щоб в подальшому його продати. Під час огляду дане дзеркало було вилучено ( т. 2 а.с.69-72);

- даними постанови про визнання, вилученого у ОСОБА_4 , дзеркала речовим доказом від 25.03.2022, із якої вбачається, що дзеркало приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000040 та поміщено для зберігання в кімнату зберігання речових доказів (т. 2 а.с.73);

- висновком судово товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.04.2022 викрадених предметів, а саме: двох столів, дзеркала, двох стільців, загальна ринкова вартість яких станом на березень 2022 року складала 2542 грн ( т. 2 а.с.126-128);

- даними висновку судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/102-22/3605-Д від 31.03.2022, із якого вбачається, що сліди пальців рук розмірами: 14х24 мм, 18х24 мм, які були вилучені 25.03.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 придатні для ідентифікації за ними особи, сліди рук розмірами: 6х7 мм, 8х5 мм непридатні для ідентифікації за ними особи. Слід пальця руки розмірами 14х24 мм залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; слід пальця руки розмірами 18х24 мм залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити чи залишені сліди рук розміром: 6х7 мм, 8х5 мм ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не представляється можливим, оскільки дані сліди рук непридатні для ідентифікації особи (т. 2 а.с.132-143 );

- розпискою про отримання речових доказів на відповідальне зберігання, із якої вбачається, що 19.04.2022 ОСОБА_8 отримав на відповідальне зберігання від працівників поліції наступні речі: стіл комп`ютерний із ДСП бежевого кольору шириною 50 см, висотою 90 см, довжиною 120 см та дзеркало розміром 170 см х 30 см, які були викраденні з його квартири. та вилучені у якості речових доказів по кримінальному провадженні №0000040 (т. 2 а.с.144).

- даними рапорту старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області та слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 про те, що під час розслідування кримінального провадження №0000040 за частиною четвертою статті 185 КК України ним було встановлено, що 23.03.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , шляхом зриву замка вхідних дверей проник до квартири громадянина ОСОБА_8 за АДРЕСА_4 , звідки вчинив крадіжку комп`ютерного стола темно коричневого кольору та двох офісних металевих стільців, чим завдав ОСОБА_8 матеріального збитку (т. 2 а.с.145, 146).

- даними рапорту старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що надійшов рапорт слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 про те, що під час розслідування кримінального провадження №0000040 за ч.4 ст. 185 КК України було встановлено, що 23 березня 2022 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу проник до квартири громадянина ОСОБА_8 за АДРЕСА_4 , звідки вчинив крадіжку дзеркала розміром 170х30 см, чим завдав матеріального збитку ( том 2 а.с.147).

Крім того, судом було винесене на розгляд учасників судового засідання клопотання прокурора ОСОБА_5 про необхідність відтворення показань свідків ОСОБА_13 в судовому засіданні 26.07.22, ОСОБА_19 в судовому засіданні 01.11.2022, оскільки свідки не з`являються на виклики, поштова кореспонденція повертається з відмітками про їх відсутність за адресою місця проживання (т.3 а.с.161,163,174,176), ухвала суду від 16.11.2023 про привід свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_19 в судове засідання, призначене на 28.11.2023 ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області не виконана, у зв`язку з їх відсутністю за місцем постійного проживання (т.3 а.с. 201,202) та показань свідка обвинувачення ОСОБА_20 у судовому засіданні 09.08.2022, позаяк згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (ст.3 а.с.186).

З приводу заявлено прокурором ОСОБА_5 клопотання суд, відповідно до вимог ст.350 КПК України заслухав думку інших учасників судового провадження.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували щодо дослідження показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , наданих у судових засіданнях 26 липня, 09 серпня та 01 листопада 2022 року.

Вислухавши клопотання прокурора, думку інших учасників судового розгляду, суд з урахуванням неможливості забезпечити явку свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та смерть свідка ОСОБА_9 , вважає за можливе дослідити їх показання, надані в судових засіданнях 26 липня, 09 серпня та 01 листопада 2022 року перед іншим складом суду у тій же справі, виходячи з наступного.

Так, однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яка дає показання, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію. Щодо сторони захисту, то це право забезпечується також і пунктом «d» частини3 статті 6 Конвенції, щодо якого Європейський суд з прав людини зазначав, що до того, як визнати особу винуватою, усі докази проти неї мають зазвичай бути представлені в її присутності під час публічного розгляду з метою надати можливість для спростування. Виключення з цього принципу є можливими, але не можуть порушувати права захисту, які, як правило, вимагають, щоб обвинуваченому була надана адекватна та відповідна можливість викликати та допитати свідка проти нього, або коли свідок надає показання, або на наступних етапах провадження.

Однак, засаді безпосередності, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах, що кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.11.2019 у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195 км 18).

Таким чином, положення ч. 4 ст. 95 КПК України, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала перед іншим складом суду у тій же справі.

Стаття 225 КПК України передбачає в певних випадках можливість судового допиту особи під час досудового розслідування, і такі показання є допустимими за умови дотримання порядку, передбаченого вказаною нормою права. Найбільш істотними складовими цього порядку є здійснення допиту перед суддею в судовому засіданні, участь сторін та дотримання правил допиту, передбачених для судового розгляду.

На відміну від допиту в порядку ст. 225 КПК України, яка допускає допит за відсутності однієї зі сторін, допит під час судового розгляду справи по суті відбувається за обов`язкової участі сторін. Такий допит надає сторонам, зокрема, стороні захисту, можливість провести його більш ефективно, оскільки на цей час сторонам вже відомі елементи пред`явленого обвинувачення та докази отримані під час досудового розслідування.

Показання, які особа надавала під час минулого судового розгляду, не можуть вважатися недопустимими доказами лише на тій підставі, що неможливо було забезпечити явку такої особи під час іншого судового розгляду.

Така правова позиція викладена у постанові ВС від 02.02.2022 у справі № 127/19452/16-к.

У справі, що розглядається суд здійснив усі необхідні та можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , а свідок ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер.

Водночас, під час розгляду кримінального провадження в суді іншим складом суду, свідки обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 дали показання суду, сторонам була надана можливість здійснити перехресний допит цих свідків і матеріали кримінального провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю.

Також під час розгляду справи не було встановлено будь-яких суттєвих обставин, які не були б відомі під час минулого розгляду і які б вимагали повторного допиту свідків, з огляду на такі обставини.

За клопотанням сторони обвинувачення та за відсутності заперечень сторони захисту судом були досліджені технічні записи допиту свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 в судових засіданнях 26 липня, 09 серпня, 01 листопада 2022 року, на яких, зокрема, зафіксовані й запитання та відповіді під час перехресного допиту, що дає суду можливість не лише сприймати зміст їх показань, але й спостерігати їх поведінку під час допиту і робити висновки для оцінки їх достовірності. Сторони кримінального провадження під час розгляду справи не позбавлені можливості при дослідженні аудіозаписів та інших доказів звертати увагу суду на ті аспекти показань, які є важливими для оцінки їх достовірності.

Так, свідок обвинувачення ОСОБА_13 в судовому засіданні 26.07.2022 суду показав, що давно товаришує як з обвинуваченими, так і з потерпілим. В березні 2022 року у нього була пляшка горілки і ОСОБА_3 запропонував йому піти з ним і випити її разом. Він думав, що вони йдуть до ОСОБА_3 , однак останній по дорозі повідомив, що йдуть вони в квартиру до ОСОБА_8 , яка вже належить йому. В квартирі ОСОБА_8 він бачив столи і стільці, при розпиті спиртних напоїв до них приєднався брат ОСОБА_3 ОСОБА_4 , коли розпили пляшку горілки розійшлися. На слідуючий день, він з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у цій же квартирі знову розпивали спиртні напої. До них також приєднався ОСОБА_9 , який випивши горілки, пішов у своїх справах. На слідуючий день, коли він знову прийшов до ОСОБА_3 , останній попросив його допомогти перенести до парку комп`ютерного стола темно коричневого кольору, якого він напередодні бачив у квартирі ОСОБА_8 і впізнав його ще й по зламаній лівій ніжці. Він допоміг ОСОБА_3 нести стіл до парку, але він був п`яний, йому стало зле і далі нічого не пам`ятає.

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 в судовому засіданні 09.08.2022 показав, що давно знайомий як з обвинуваченими, так і з потерпілим, часто гостював у них. Під час зустрічей вони переважно розпивали спиртні напої. Одного разу, точної дати та часу не пам`ятає, хтось з обвинувачених запропонував закласти стіл, щоб отримати кошти, для придбання спиртних напоїв, при цьому ОСОБА_3 пояснив, що використовує стіл зі згоди потерпілого ОСОБА_8 . Стола занесли до його знайомого на ім`я ОСОБА_10 , який за стіл дав йому 50 гривень. Ці гроші вони з ОСОБА_3 використали на придбання спиртних напоїв. Деталей подій він пам`ятає погано, оскільки на грунті вживання алкогольних напоїв у нього трапляються епілептичні напади. Коли з`ясувалося, що стіл ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_8 , він повернув Богдану 50 гривень, а стіл у нього вилучили працівники поліції.

Допитана в судовому засіданні 01.11.2022 свідок обвинувачення ОСОБА_19 суду показала, що весною 2022 року, точної дати не пам`ятає, вона бачила обвинуваченого ОСОБА_3 з іншим незнайомим їй чоловіком, які в стані алкогольного сп`яніння ходили по м. Шаргород зі столом та пропонували його купити. Стіл був темно-коричневого кольору, їй пропонували купити його за 50 грн, але вона відмовилася. Далі ОСОБА_3 з іншим чоловіком попрямували з столом вниз по вул.. Свято-Миколаївська в м. Шаргород.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було повно, всебічно та неупереджено досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

ІІІ. Мотиви, із яких виходив суд при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався

Згідно зі ст. 22 КПК України, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в тому, що 23 березня 2022 року, в період дії воєнного стану на території України ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, в другій половині дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незамкнені двері зайшов до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявив та викрав комп`ютерний стіл коричневого кольору шириною 60 см, висотою 73 см, довжиною 82 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.04.2022, становить 660 грн, та два стільця темно-коричневого кольору з металевим каркасом м`якими сидіннями та спинками з тканинною оббивкою висотою 87 см, шириною 53 см, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848/1852/22-21 від 08.04.2022 - 1020 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1680 грн.

25 березня 2022 року приблизно о 10 годині, в період дії воєнного стану на території України ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, через незамкнені двері зайшли до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявили та викрали дерев`яний комп`ютерний стіл бежевого кольору шириною 50 см, висотою 90 см, довжиною 120 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 08.045. 2022 становить 577 грн. Після цього ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 577 грн.

Цього ж дня приблизно о 14 годині, в період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_4 , через незамкнені двері зайшов до квартири ОСОБА_8 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Встановивши, що власник квартири відсутній, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в одній із кімнат квартири ОСОБА_8 виявив та викрав дзеркало, розміром 170х30 см, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №1848-1852/22-21 від 8 квітня 2022 року, становить 285 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 285 грн.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій в умовах воєнного стану з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість їх доведена і вони повинні нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо їх невинуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки їх показання спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ 19/102 22/3605 Д від 31.03.2022, даними протоколу огляду дзеркала, яке добровільно видав ОСОБА_4 і при цьому повідомив, що дане дзеркало він викрав з квартири ОСОБА_8 , щоб в подальшому його продати, фактом вішкодування обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 вартості викраденого стола і стільців, та іншими належними і допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які вказують на причетність обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 до вчинення крадіжок майна ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Положення статей 86, 87 КПК України регламентують, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

При цьому надається оцінка таким критеріям: одержання доказів належним суб`єктом, одержання доказів із належного джерела, дотримання належної процедури отримання доказів.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Клопотань та заяв про визнання наявних у кримінальному провадженні доказів неналежними чи недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило.

Не визнання обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.

IІІ. Дані про особи обвинувачених та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретних кримінальних правопорушень й обставини їх вчинення, особи винуватих, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем постійного проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушення проти власності та кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, в даний час відбуває покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 6 грудня 2022 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_3 не перебуває (т.2 а.с.108).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Жмеринським РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 08.07.2022 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_21 та братом ОСОБА_4 у квартирі, що належить матері, не одружений, не працює. Обвинувачений має базову середню освіту, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб ( т.1а.с. 92 - 95).

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_21 , особою з інвалідністю 11 групи (т.2 а.с. 117- 118). Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_4 не перебуває (т.2 а.с.119).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Жмеринським РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 08.07.2022 вбачається, що ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_21 та братом ОСОБА_3 у будинку, що належить матері, не одружений, не працює, здійснює догляд за матір`ю. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі. У разі, якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України ( т.1 а.с. 89 - 91).

У обвинувальному акті зазначено, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є щире каяття.

Згідно з положеннями ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане судом обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Такий правовий висновок щодо щирого каяття як обставини, яка пом`якшує покарання, викладено у постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к.

Даних про таку оцінку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїх дій судом не встановлено, що на переконання суду свідчить про відсутність у обвинувачених щирого каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

ІV. Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема справа «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, виходить з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого, який при призначенні покарання покладається на вирішення суду, даних про особи обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем постійного проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушення проти власності та кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, знов вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином проти власності, в даний час відбуває покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 6 грудня 2022 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, встановленому санкцією ч. 4 ст.185 КК України, яке, відповідно до ч.1 ст.63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Кримінальні правопорушення, які є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Вінницьким апеляційним судом від 06.12.2022, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

За вказаних обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, тобто призначити покарання за кримінальне правопорушення, про яке стало відомо після постановлення попереднього вироку та з урахуванням раніше постановленого вироку призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за обома вироками в межах, встановлених у ч.2 ст.70 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статтей 69, 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_21 , яка є особою з інвалідністю другої групи, шкоду, заподіяну кримінальними правопорушеннями відшкодував повністю, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, орган пробації та прокурор, який підтримує публічне обвинувачення вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання.

Зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України.

При призначенні покарань обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, заходи примусу визначені судом, є співмірними тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та будуть відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідними, справедливими та достатніми для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: стіл комп`ютерний із ДСП бежевого кольору, шириною 50 см, висотою 90 см, довжиною 120 см, дзеркало розміром 170 см на 30 см, керамічну чашку білого кольору з візерунками різних кольорів, скляний стакан прозорого кольору - залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 ; слід злому вхідних дверей, який зафіксовано за допомогою методу фотофіксації - залишити при матеріалах кримінального провадження; слід пальця руки зі скляної чашки прозорого кольору, два сліди пальців рук з скляного прозорого стакана, скляну пляшку ємкістю 0,5 л коричневого кольору - знищити.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1630,33 грн ( т.2 а.с.129, 131) в рівних частках.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2022 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обраний запобіжний захід слід залишити незмінним до набрання цим вироком законної сили.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Згідно з ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день.

ОСОБА_3 затриманий 25.03.2022 (т.2 а.с. 108 110).

Отже, оскільки суд залишає ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, то попереднє ув`язнення з 25.03.2022 по день набрання вироком законної сили включно слід зарахувати у строк відбування покарання.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.03.2022 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який неодноразово продовжувався. Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено попередній домашній арешт (т.2 а.с. 169 174). Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.03.2023 вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 скасовано, питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не вирішено, строк дії останньої ухвали суду від 01. 11 2022 про продовження строку дії домашнього арешту закінчився 30.12.2022 (т.3 а.с. 16 17; 28 31). Сторона обвинувачення з новим клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу до суду не зверталась.

Отже, на час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого запобіжний захід не застосовано, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 25.03.2022 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку у два роки обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: стіл комп`ютерний із ДСП бежевого кольору, шириною 50 см, висотою 90 см, довжиною 120 см, дзеркало розміром 170 см на 30 см, керамічну чашку білого кольору з візерунками різних кольорів, скляний стакан прозорого кольору повернути потерпілому ОСОБА_8 ; слід злому вхідних дверей, який зафіксовано за допомогою методу фотофіксації - залишити при матеріалах кримінального провадження; слід пальця руки зі скляної чашки прозорого кольору, два сліди пальців рук з скляного прозорого стакана, скляну пляшку ємкістю 0,5 л коричневого кольору знищити.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1630, 33 грн. в рівних частинах по 815 (вісімсот п`ятнадцять) гривень 17 коп., з кожного.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1