Справа № 192/98/24
Провадження № 1-в/192/17/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпрі Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній засуджений більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини. Протягом відбування покарання його поведінка свідчила, що він вперто не бажає ставати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства. Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд» щодо нього необхідно встановити адміністративний нагляд. Просив встановити адміністративний нагляд на два роки із забороною виходу із дому з 22:00 до 05:00 та забороною перебувати у місцях, де маються на розлив спиртні напої. Засуджений звільняється 25 лютого 2024 року.

Згідно з письмовою заявою, наявною у матеріалах справи, начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» просив розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У судовому засіданні засуджений проти встановлення адміністративного нагляду заперечував, за змістом його пояснень, характеристика, надана йому виправною установою є шаблонною, викладені в ній обставини суперечать одна одній, стверджував, що протягом строку відбування покарання він був працевлаштований з вересня 2022 року до вересня 2023 року з певними перервами, працював бригадиром в овочевому цеху, також працював на виробництві сміттєвих пакетів. Засуджений вказував на те, що він вважається не судимим, оскільки його судимості були погашені, щодо застосованих до нього стягнень, то він з ними не погоджується, рішення про їх застосування не оскаржував. Засуджений вважає, що він не становить загрозу суспільству, посилається на те, що йому потрібно турбуватись про сім`ю, що він хотів піти на фронт, на його думку, встановлення адміністративного нагляду завадить його працевлаштуванню.

Захисник підтримав засудженого, вказував на те, що подання є шаблонним, він знає засудженого та вважає, що він не міг вчинити порушення, за які до засудженого були застосовані стягнення, у задоволенні подання просив відмовити.

Прокурор подання вважав обґрунтованим та просив задовольнити.

Суд, заслухавши засудженого, захисника та прокурора, дослідивши подані матеріали, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбуття покарання: 25.08.2019, кінець строку: 25.02.2024.

ОСОБА_3 був засуджений 16 грудня 2019 рокуКіровським районним судом м. Дніпропетровська за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В установах виконання покарань ОСОБА_3 знаходиться з 29.08.2019. За період перебування у слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

В ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» знаходиться з 25.08.2022.

Згідно з наданою йому виправною установою характеристикою не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням. За час відбування покарання характеризується негативно, допустив 9 порушень режиму утримання, за що має 9 стягнень, заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Не відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, так як не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, але під контролем адміністрації.

Засуджений бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених, підтримує зв`язки з рідними, збитків не має.

Засуджений не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, вважає свій рівень достатнім.

Засуджений перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник режиму утримання.

Суд зазначає, що умови і порядок встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб та їх обов`язки визначені Законом України від 01.12.1994 № 264/94-ВР «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі - Закон № 264/94-ВР).

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону № 264/94-ВР адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За приписами п. «б» ст. 3 зазначеного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Відповідно до ст. 10 Закону № 264/94-ВР до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

За змістом ст. 6 Закону № 264/94-ВР адміністративний нагляд встановлюється терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленим 16 грудня 2019 року, яким був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Тобто, ОСОБА_3 був засуджений до позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого злочину.

Згідно з вказаним вироком ОСОБА_3 у силу статті 89 КК України раніше не був судимий.

Протягом відбування покарання до засудженого було застосовано дев`ять стягнень, сім з яких є не погашеними та які були засновані до засудженого у 2023 році. Заохочень засуджений не має.

Засуджений не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Не відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, так як не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Засуджений не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Засуджений перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник режиму утримання.

Разом з тим, суд також ураховує, що засуджений за повідомленою ним суду інформацією протягом строку відбування покарання був працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, хоча і під контролем адміністрації. Засуджений бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених, підтримує зв`язки з рідними, збитків не має.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що з метою запобігання вчиненню засудженим кримінальних правопорушень та здійснення на нього виховного впливу потрібно встановити спостереження і контроль за його поведінкою з боку держави.

Визначаючи строк адміністративного нагляду та обмеження, які потрібно застосувати до піднаглядного, суд враховує його особу, кримінальне правопорушення, за яке він відбуває покарання, його поведінку протягом відбуття покарання, його пояснення у судовому засіданні та доходить висновку, що для досягнення мети адміністративного нагляду буде достатньо встановити такий нагляд строком на один рік із забороною піднаглядному виходити з будинку (квартири) з 22:00 до 5:00 та перебувати у місцях, де продаються спиртні напої на розлив.

Таким чином, подання начальника установи виконання покарань суд задовольняє частково.

Керуючись п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити частково.

Встановити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік.

Заборонити ОСОБА_3 на період адміністративного нагляду вихід з будинку (квартири) з 22 год 00 хв до 05 год 00 хв та перебування у місцях продажу спиртних напоїв на розлив.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з її оголошення, а засудженим - протягом такого самого строку, який обчислюється з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя ОСОБА_1