Провадження №1-кп/447/88/24
Справа №447/3573/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження № 0000243 від 26.05.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Стрийського р-ну, Львівської обл., українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник обвинуваченого: ОСОБА_5

законна представниця потерпілого: ОСОБА_6

встановив:

25.05.2023 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул. Травнева, що у с. Берездівці, Стрийського району Львівської області, у напрямку до м. Новий Розділ, при наближенні до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. Травнева - вул. Боринецька, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділ 2 п. п. 2.3 (б, д); Розділ 12 п. п. 12.3, 12.4, 12.9.б; Правил дорожнього руху, які виразились в наступному. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, був неуважним до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, під час виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, рухаючись в межах населеного пункту де допустима швидкість для руху становить 50 км/год. рухався зі швидкістю 71,4 км/год., та здійснив зіткнення із велосипедом марки «BERGAMONT», під керуванням малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався із другорядної дороги справа на ліво по напрямку руху водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , в результаті чого відбулося зіткнення між транспортними засобами.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітній кермувальник велосипеда марки «BERGAMONT», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд врахувати, що обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, а тому просив суд призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати, не позбавляти його права керування транспортими засобами.

Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати, що ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, просив суд не призначати покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначив, що правопорушення вчинене з необережності, а обвинувачений надавав допомогу у лікуванні потерпілого.

Законна представниця потерпілого ОСОБА_6 просила суд суворо не карати ОСОБА_3 та не позбавляти його права керування транспортним засобами, зазначила, що ОСОБА_3 матеріально допомагав у лікуванні сина.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 ; копію посвідчення НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_3 , відповідно до якого він є багатодітним батьком; вимогу про судимість; довідку про не перебування на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; характеристику ОСОБА_3 , яка видана виконавчим комітетом Новороздільської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується типово, громадський порядок не порушує; копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, документи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить висновку про не доцільність застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення з необережності, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілому відшкодував шкоду завдану внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, допомагав у лікуванні, враховуючи думку потерпілої, яка просила суд призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю вказаних речей вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 2 (два) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 16729 грн. 50 коп.

Скасувати арешт майна, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 29.05.2023 у справі № 447/1551/23 (провадження №1-кс/447/436/23) на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , велосипед марки «BERGAMONT».

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOURAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , велосипед марки «BERGAMONT» повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1