КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000783, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт грошових коштів в сумі 16 800 Євро (EUR),які були вилучені 29.08.2023 в ході обшуку за місцем проживання засновника та керівника ТОВ «Українська бронетехніка» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 30.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.426-1, ч.4 ст. 425 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що грошові кошти, які вилучені за вищевказаною адресою не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні, тому немає підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати та накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження.

По суті апеляції вказує, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав в накладенні арешту на майно, оскільки вилучене майно відповідно до п. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Зазначає прокурор, що грошові кошти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки могли бути одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень або є доходами від них.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000783, оскільки грошові кошти, які вилучені в ході обшуку за місцем проживання засновника та керівника ТОВ «Українська бронетехніка» ОСОБА_8 відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що зазначене в клопотанні майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що воно є речовим доказом злочинів ч.5 ст.426-1, ч.4 ст. 425 КК України.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Разом з цим до матеріалів клопотання орган досудового розслідування не долучив доказів, які б вказували на неправомірне походження чи набуття майна, не надав належного обґрунтування щодо правової підстави для арешту майна, яке було вилучено 29.08.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , не зазначив та належним чином не обґрунтував, яким чином грошові кошти співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. Не підтвердив прокурор належними доказами обставин, за якими він вважає, що вилучені в ході обшуку у грошові кошти, є речами набутими кримінально протиправним шляхом та мають відношення до даного кримінального провадження.

Окрім того, ухвалою слідчого судді від 21.08.2023 дозвіл на обшук за місцем проживання засновника та керівника ТОВ «Українська бронетехніка» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукування та вилучення грошових коштів не надавався.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані про повідомлення підозри особі щодо майна якої ставилось питання про накладення арешту, як і інші докази, які б свідчили, що в його діях є ознаки злочинів передбачених ч.5 ст.426-1, ч.4 ст. 425 КК України, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та правомірно відмовив у його задоволенні.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки їх вимоги не ґрунтуються на матеріалах провадження та були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт грошових коштів в сумі 16 800 Євро (EUR),які були вилучені 29.08.2023 в ході обшуку за місцем проживання засновника та керівника ТОВ «Українська бронетехніка» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 30.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.426-1, ч.4 ст. 425 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6311/2023

Єдиний унікальний номер 757/39249/23-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1