Провадження № 1-кс/201/4942/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором начальником Нікольського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000938, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у провадженні слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000938 від 10.03.2023, за ч. 1 ст. 111-2 КК України, в рамках якого громадянину України ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після окупації частини Донецької області весь комплекс споруд та устаткування Комунального підприємства «Компанія» «ВОДА ДОНБАСУ», розташованого на всій тимчасово окупованій території Донецької області, був захоплений окупаційною адміністрацією «ГУП ДНР «Вода Донбасса»».

Усвідомлюючи вказані вище обставини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше листопада 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) по теперішній час, перебуваючи за адресою знаходження ГУП ДНР «Вода Донбасса», а саме в м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Артема, буд. №85, керуючись злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчиняв умисні дії з надання допомоги представникам окупаційної адміністрації держави-агресора у реалізації їх рішень та дій на території всієї частини окупованої Донецької області, в тому числі із відновлення та забезпечення належного функціонування об`єктів водопостачання та водовідведення, а також з підготовки шляхом інвентаризації матеріальних ресурсів і активів вказаного об`єкту до передачі незаконно створеним органам влади Донецької народної республіки.

Так, з метою завдання шкоди Україні, вчиняючи дії спрямовані на системну допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора у встановленні та зміцненні окупаційної влади, а також недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді директора апарату управління Макіївського ВУ ВКГ в КП «Компанія» «Вода Донбасу», залишився на окупованій території Донецької області, обійняв посаду Генерального Директора у незаконно створеному окупаційною адміністрацією підприємстві «Государственное унитарное предприятие днр «Вода Донбасса».

Після чого, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на виконання вказівок окупаційної адміністрації щодо забезпечення функціонування «Государственного унитарного предприятия днр «Вода Донбасса», підготував інвентаризацію активів та майна Комунального підприємства «Компанія» «ВОДА ДОНБАСУ» з метою передачі у володіння окупаційним органам влади.

Після чого ОСОБА_5 , не пізніше листопада 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою знаходження «ГУП ДНР «Вода Донбасса», а саме м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Артема, буд. №85, як керівник «ГУП ДНР «Вода Донбасса» на виконання постанови так званого «Государственного комитета обороны Донецкой Народной Республики», запезпечив постановку на облік у Єдиному реєстрі об`єктів державної власності та об`єктів РФ, щодо яких запроваджено тимчасову адміністрацію (оперативне управління), а також об`єктів іншої форми власності усього майнового комплексу, що раніше належав Комунальному підприємству «Компанія» «ВОДА ДОНБАСУ» а також звернення об`єктів єдиної системи водопостачання та водовідведення так званої «Донецкой Народной Республики», а також іншого рухомого та нерухомого майна, товарно-матеріальних цінностей та інші матеріальних та нематеріальних активів у державну власність так званої «Донецької народної республіки»

Загальна остаточна балансова вартість переданих ОСОБА_5 , представникам держави агресора матеріальних цінностей складає 776 823,9 тис. грн.

10.11.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 17.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та встановлено набуття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме:

-об`єкт нерухомості (3-х кімнатна квартира), загальною площею 147,3 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1.

Згідно ч. 1 ст. 111-2 КК України умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора - караються позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що за названих обставин, наявні обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт нерухомості (3-х кімнатна квартира), загальною площею 147,3 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000938 від 10.03.2023, за ч. 1 ст. 111-2 КК України, в рамках якого громадянину України ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.

10.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 17.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на праві власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт нерухомості (3-х кімнатна квартира), загальною площею 147,3 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000938, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2023, із забороною розпорядження та відчуження на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2, КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ), а саме: об`єкт нерухомості (3-х кімнатна квартира), загальною площею 147,3 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1