Справа № 694/2006/22 Провадження №1-в/694/4/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.01.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.

розглянувши у судовому засіданні подання начальника відділу Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

в с т а н о в и в :

Начальник Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку на 243/400 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Подання мотивовано тим, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження АСВП №71621567, з примусового виконання виконавчого листа №694/2006/22, виданого 07.04.2023 року Звенигородським районним судом Черкаської області, про конфіскацію в дохід держави всього майна, що належить на праві власності засудженому ОСОБА_1 . Виконавче провадження відкрито 20.04.2023 року. Державним виконавцем проведено ряд заходів щодо виявлення майна, однак виявити майно, на яке можливо звернути стягнення не вдалося. Відповідно до наданих матеріалів від КП «ЧООБТІ» за боржником на праві приватної власності наявний об`єкт нерухомого майна, а саме: 243/400 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21.03.2007 року №2-176/2007. Проте право власності на вказану частину домоволодіння не виділено в натурі та не зареєстровано у встановленому законом порядку. Здійснити реєстраційні дії щодо належної реєстрації частки домоволодіння не вбачається можливим, адже згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 року боржнику визначено покарання у виді 14 років позбавлення волі. З метою виконання рішення суду виникла необхідність щодо реалізації зазначеного майна боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішення питань, пов`язаних з виконання вироків» №11 від 21.12.1990 суди можуть вирішувати питання, що виникли після винесення вироку в процесі його виконання, зокрема за поданням судового виконавця або прокурора вирішити питання про звернення конфіскації на додатково виявлене майно засудженого, яке придбане до винесення вироку і підлягає за законом конфіскації, а також на майно, яке було придбане хоча б і після винесення вироку, але на гроші чи за рахунок майна, які підлягають конфіскації за вироком, у випадках, коли не закінчився строк давності виконання вироку.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, що визначено ч. 1 ст. 539 КПК України.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КВК України виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Про право звернення з поданням про виділення в натурі частки майна, що знаходиться у спільній власності, в статті 18 Закону не зазначено. Питання виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, з метою подальшої реалізації, не входить до переліку питань, які суд вирішує під час виконання вироків, та вирішується в позовному провадженні.

Частиною 1 ст.443ЦПК встановлено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За приписами ч. 6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.443ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, при цьому питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Таким чином, наведеними нормами права чітко визначено, що суд може визначити частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Разом з тим прохальна частина подання містить клопотання про вирішення питання про звернення стягнення, проте яким чином заявник подання просить вирішити вказане питання не зазначається.

Ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає право державного виконавця звертатися до суду в порядку виконання вироку з клопотанням такого змісту. Разом з тим таке питання може бути вирішено в порядку ЦПК України.

Крім того суд звертає увагу, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області вже розглядалося подання аналогічного змісту в порядку виконання вироку стосовно того самого майна засудженого, ухвала набрала законної сили.

За таких обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання начальника відділу Черкаського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , що не зареєстроване в встановленому законом порядку, а саме: 243/400 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Д.І. Сакун