ЄУН № 337/5565/23
Провадження № 1-кп/337/131/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2023 року приблизно в 17:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись на дитячому майданчику біля буд.№3 по вул. Воронезькій у м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, введеного в дію указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з лавки чорну сумку типу «бананка» в якій знаходився мобільний телефон «Redmi Note 5» в корпусі чорного кольору вартістю 2266,33 гривні в чохлі бірюзового кольору, який матеріальної цінності не представляє, а також банківська картка, що також не представляє матеріальної цінності, після чого покинув місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми діями спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2266,33 гривень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування, - відмовився.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, обвинуваченого і захисника, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно доведеності вини ОСОБА_4 та кваліфікації його дій, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; дані, які характеризують обвинуваченого: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; на обліку лікаря нарколога не перебуває; одружений, дітей не має. Обставина, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, встановлено не було.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин справи, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання; одиничним епізодом злочинної діяльності, вартості викраденого майна, яке також було видане поліції, суд погоджується із висловленою прокурором позицією і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті. При цьому, дослідивши дані про особу обвинуваченого, враховуючи позицію прокурора, суд приходить до переконання, що обвинувачений не несе високої суспільної небезпеки, і його можливо звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши мінімальну тривалість іспитового строку, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Також, окрім передбачених ч.1 ст. 76 КК України обов`язків, суд вважає за доцільне додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Redmi Note 5» в чохлі бірюзового кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений в Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1