Справа № 539/6183/23
Провадження № 1-кп/539/107/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 26.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 11.05.2022 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, у справі № 539/500/22, яка набрала законної сили 24.05.2022, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Окрім цього, 30.08.2022 відносно ОСОБА_4 працівниками поліції було винесено постанову БАВ/629459 про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.4 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, за що на останнього накладено штраф у сумі 20400 грн.

Крім того, 24.12.2022 відносно ОСОБА_4 було складено протоколи за порушення правил дорожнього руху передбачені ст.130 ч.3, ст.126 ч.2, 4 КУпАП та 13.03.2023 року Лубенським міськрайонним судом було винесено постанову, яка набрала законної сили 24.03.2023 року, про накладення на останнього штрафу у сумі 51000 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами на 10 років.

В подальшому ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаними рішеннями суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України « Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 26.11.2023 року близько 11 год 25 хв. ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2112» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по трасі М-03 «Київ-Харків-Довжанський», де на 202 км. Був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та відносно останнього винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 988416 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.10 ст.121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

21 грудня 2023 року під час досудового розслідування між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468,469, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, пояснив що має можливість виконати покарання у виді штрафу, узгоджене у угоді.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено у ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Частиною 8 даної статті передбачено, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, а саме, умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Санкцією ч. 1 ст. 382 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі до неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно змісту угоди, при призначенні підозрюваному виду та міри покарання, враховуючи істотні обставини, що свідчать про характер і ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, за вчинення яких від піддавався адміністративним стягненням у виді штрафів в розмірі 17 000 грн., 20400 грн., 51 000грн.

Як пояснив ОСОБА_4 в судовому засіданні, крім вказаних стягнення до нього було застосовано ще два стягнення за вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ч.4 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП в виді штрафу в розмірі 34 000 грн., та інші, жоден зі штрафів ним не сплачено.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 є громадянином України, одружений, зі слів має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не будучи особою з інвалідністю офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, зі слів перебуває на військовому обліку, на обліку УПСЗН не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Відтак, запропоноване в угоді про визнання винуватості від 21.12.2023 узгоджене покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією статті, вразі доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, враховуючи особу ОСОБА_4 , не відповідатиме інтересам суспільства, оскільки може призвести до небезпечного поширення в суспільстві думки, що невиконання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в нетверезому стані та за керування транспортними засобами особами позбавленими права керування транспортними засобами не є чимось небезпечним та аморальним, а будь-які неприємності, які можуть виникнути у зв`язку з цим, легко вирішити за рахунок грошових коштів.

Вказані обставини в свою чергу впливають на правильність призначення виду та розміру покарання. З огляду на наведене представлена суду угода не може вважатись такою, яка відповідає інтересам суспільства.

Суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21.12.2023 року, укладеної між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , слід відмовити у зв`язку з невідповідністю умовами угоди інтересам суспільства та повернути кримінальне провадження прокурору, оскільки угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 372, 376, 474 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 21 грудня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001079 від 26.11.2023

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 26.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_1