УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, за фактом придбання особою у невстановлених осіб незаконно виготовлених алкогольних напоїв, після вживання яких останній зазнав отруєння.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування, були встановлені особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в автомобілі «BMW 528І», д.р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, 20.12.2023 року був проведений санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено:автомобіль марки «BMW» моделі «528І», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключ до автомобіля; техпаспорт серії НОМЕР_3 ; копія паспорта ОСОБА_5 на 1 арк.; 6 експрес-накладних нової пошти; рахунок №237 від 01.11.2023 на 1 арк.; видаткова накладна № 195 від 01.11.2023 на 1 арк.; телефон торгової марки «SAMSUNG». Зазначене майно визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт зазначеного майна, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував на задоволенні клопотання в частині арешту автомобіля, посилаючись на відсутність у транспортного засобу будь-яких ознак речового доказу в рамках даного кримінального провадження, а також відсутність доказів вважати, що автомобіль будь-яким чином використовувався як засіб чи снаряддя вчинення кримінального правопорушення, тобто відсутність правових підстав для такого арешту, а також на наявність суттєвих наслідків арешту для власника автомобіля, надавши до суду письмові заперечення.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий звернувся з клопотанням про проведення обшуку автомобіля марки «BMW» моделі «528І», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , як особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначене клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси та слідчому був наданий дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобіля. За результатами проведення обшуку, слідчим було виявлено та вилучено розшукувані речі та предмети, які визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити відомості, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного прокурором у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпорядження на наступні речі та предмети, вилучені 20.12.2023 року під час обшуку автомобіля «BMW 528І», д.р.н. НОМЕР_1 , а саме:

- Автомобіль марки «BMW» моделі «528І», д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- Ключ до автомобіля;

- Техпаспорт серії НОМЕР_3 ;

- Копію паспорта ОСОБА_5 на 1 арк.

- 6 експрес-накладних нової пошти;

- Рахунок №237 від 01.11.2023 на 1 арк.;

- Видаткову накладну № 195 від 01.11.2023 на 1 арк.;

- Телефон торгової марки «SAMSUNG».

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1