САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/167/23
Провадження №1-в/726/49/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, подання командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що на час інкримінованого кримінального правопорушення обіймав посаду гранатометника 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, - засудженого вироком Садгірького районного суду м. Чернівці від 24 січня 2023 року за ч.5 ст. 407 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

11.12.2023 до суду надійшло подання командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, у якому командир просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити для відбування покарання, призначеного вироком Садгірького районного суду м. Чернівці від 24 січня 2023 року, солдата ОСОБА_4 .

Зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 76 КК України нагляд за солдатом ОСОБА_4 на період дії іспитового строку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 . Вирок надійшов до частини 23 лютого 2023 року, однак солдат ОСОБА_4 не прибув до військової частини для подальшого проходження військової служби та постановлення його, як військовослужбовця звільненого від відбування покарання з випробуванням на облік у військовій частині НОМЕР_1 . Вказані дії, на думку командира, свідчать про умисел на ухилення від відбування покарання, призначеного судом.

З посиланням на ч.2 ст. 78 КК України, просить задовольнити подання.

Командир у судове засідання не з`явився, однак у поданні просив розгляд справи провести за його відсутності, враховуючи факт виконання завдання за призначенням по захисту територіальної цілісності України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Харківській області. Підтримав подання, з огляду на обставини у ньому зазначені .

Засуджений ОСОБА_4 до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд подання.

Відповідно до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Прокурор просив вирішити питання щодо виконання вироку та розглянути подання, з підстав у ньому зазначених.

Заслухавши позицію прокурора, дослідивши отримане судом подання та матеріали кримінального провадження з цих підстав, суд доходить таких висновків.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Садгірького районного суду м. Чернівці від 24 січня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом також встановлено, що на підставі розпорядження № 1202 від 24.02.2023 вирок, що набрав законної сили направлено до військової частини НОМЕР_1 для виконання.

Відповідно до даних рекомендованого повідомлення, копію вирок отримано військовою частиною.

Також своїми листами військова частина повідомляла про неможливість виконання вироку в частині нагляду за засудженим, оскільки не встановлено його місце перебування.

Статтею 14 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин (ч.1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Наведені у поданні командира військової частини факти не можуть свідчити про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини не доведено.

Слід зазначити, що механізм здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням покладено на командирів (начальників) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) та регулюється Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року № 337 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 р. за № 967/35250 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Згідно з п.4 розділу ІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, військовослужбовець вважається поставленим на облік при наявності двох обставин: з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням (п.4 розділу 2 Порядку)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 4 та пункту 5 розділу ІІ Порядку у день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення. Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис. На кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа.

Згідно з 10 розділу ІІІ цього Порядку у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною вдодатку 4до цього Порядку.

Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

Згідно з пунктом 11 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» вказаного Порядку у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

До суду надсилається особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зазначаються дата і зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього.

Як вбачається з матеріалів подання, командир військової частини звернувся до суду з цим поданням однак матеріали особової справи щодо ОСОБА_4 як військовослужбовця суду не надані, як і відомостей про існування наказу командира військової частини про постановлення на облік військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням у цій військовій частині та його доведення ОСОБА_4 як військовослужбовцю під підпис.

Доказів, які свідчать про невиконання ОСОБА_4 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього, застосування до нього письмового попередження, командиром військової частини не надано та матеріали подання таких не містять.

Отже, положення вищевказаного Порядку командиром військової частини не дотримані. Матеріалів особової справи суду не надано.

Також у п.3 розділу ІІ Порядку зазначено, що у разі якщо командиром (начальником) військової частини (установи) встановлено, що після винесення судом вироку, яким підлеглого військовослужбовця засуджено та звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній відсутній у військовій частині (установі) він протягом трьох діб вживає заходів щодо встановлення причин його відсутності.

Доказів поважних чи не поважних причин відсутності засудженого, що були б з`ясовані командиром, суду не надано.

Таким чином, неявку засудженого для реєстрації до військової частини, не можна вважати умисним невиконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків без поважних причин та вказане не свідчить безумовно про його відверте небажання стати на шлях виправлення.

Також суд зазначає, що саме подання не відповідає процесуальним критеріям по своєму викладу, оскільки замість передбаченого ч.1 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, зазначено подання про скасування від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, слід звернути увагу, що вказаним вище вироком, на ОСОБА_4 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, при оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання з підстав наведених вище допущених порушень норм зазначеного Порядку, а тому у задоволенні подання командира військової частини слід відмовити.

На підставі ст.78 КК України, ст.ст. 14, 163, 166 КВК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 24 січня 2023 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1