Єдиний унікальний номер 205/1530/24
1-кс/205/283/24
Єдиний унікальний номер № 205/1530/24
Провадження № 1-кс/205/283/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001606 від 16.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, має середньо спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.04.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. 18.09.2015 звільнився з Криворізької ВК по відбуттю покарання;

- 17.12.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 345 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 21.02.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 16.09.2022 року звільнений по відбуттю покарання,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що 15.10.2023 року близько 18 год. 20 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 прийшов до місця мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 а саме до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись в приміщенні кухонної кімнати у вищевказаній квартирі ОСОБА_4 побачив на столі мобільний телефон марки TECNO, модель КF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та коробку від нього, що належить ОСОБА_7 , який визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.

В цей час у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи який ОСОБА_4 в той же день, приблизно о 19.30 год., продовжуючи знаходитись у вищевказаній кухонній кімнаті, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 за ним не спостерігає, тобто його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно та з корисливих мотивів, взяв зі столу мобільний телефон марки TECNO, модель КF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та коробку від нього, що належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі вказаний вище мобільний телефон та коробку від нього, місце вчинення кримінального правопорушення покинув та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 3 000 гривень, згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 219 - 23, від 23.10.2023 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024 від 05.02.2024 року на 90 діб, будучи раніше засудженим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання і просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, зазначеними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які просили обрати відносно підозрюваного більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити за наступних підстав.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1 Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені наступні ризики відносно підозрюваного ОСОБА_4 :

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_4 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного від вчинення дій, передбачених зазначено статтею;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом, а також впливати на потерпілу та свідків, з якими підозрюваний знайомий особисто, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінально протиправне діяння;

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_4 , може продовжувати вчиняти нові корисливі злочини, оскільки офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодноразово був судимий за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти нові правопорушення.

Отже, вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, раніше неоднаразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став, стійких соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не має, та, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у кримінальних провадженнях або може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, усі зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що 60 560,00 грн. (3 028,00 грн. х 20 = 60 560,00 грн.), тобто 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є достатнім та адекватним розміром застави, яка може бути внесена в якості забезпечення виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177-178, 183-184, 193-194, 196, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001606 від 16.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з 08 лютого 2024 року до 07 квітня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_4 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1