Справа № 466/4928/23
Провадження № 1-кп/466/261/24
У Х В А Л А

17 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000051 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

17.01.2024р. прокурор звернулась до суду з клопотанням про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із альтернативою внесення застави, в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 10.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова було задоволено клопотання та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Однак остання не виконала взяті на себе зобов`язання та переховувалась від суду та прокурора, у зв`язку з чим 07.11.2023р. була оголошена в розшук. Зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховувалась від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності. В інший спосіб неможливо забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, зіславшись на викладені в ньому обставини. Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що у вирішенні клопотання покладається на рішення суду.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що не мала наміру ухилятись від суду. Дійсно не з`являлась в суд, оскільки не знала дати проведення судових засідань. Засобів зв`язку у неї немає, оскільки вона проживає в таборі з ромами. Крім того, у неї на утриманні є хвора дитина та вона сама хворіє на гепатит, відтак у період, коли вона не з`являлась до суду, проходила курс лікування. Має намір добровільно відшкодувати потерпілій всю спричинену шкоду.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив , що ОСОБА_7 є особою ромської національності, яка веде кочовий спосіб життя. У період розгляду справи судом прокурор не звертався з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що був визначений ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування , який остання не порушувала . Відтак, помилковим є твердження у клопотанні про те, що обвинувачена не виконала обов`язки, покладені на неї ухвалою слідчого судді від 10.04.2023 , строк дії якої давно сплив. Відтак, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу з приводу заявленого клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. (ч.1 ст. 183 КПК України).

Вирішуючи питання доцільності обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд застосовує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачена не працює, не має офіційного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, була оголошена в розшук ухвалою суду від 07.11.23р. по даній справі, враховуючи недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаних ризиків, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину в період, коли вона перебувала на іспитовому терміні, визначеному вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області від 07.04.22 , яким її засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі самі по собі можуть бути підставою для переховування обвинуваченої від суду в подальшому .

Згідно ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Так, суд, перевіривши доводи прокурора, викладені у клопотанні, доводи сторони захисту, належно з`ясувавши всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань, не встановив переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою.

Задовольняючи клопотання , суд вважає за необхідне , у відповідності до вимог ст. 183 КПК України визначити обвинуваченій розмір застави, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з мотивів наведеного в клопотанні обґрунтування. Враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, суд вважає за належне призначити розмір застави у 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`тясот шістдесят) грн., строком на 60 діб, до 16 березня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1