УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 рокуcлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу з дислокацією у м. Одесі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої військової прокуратури Південного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000718 від 23.02.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що являючись військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_5 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV та п.п. 1, 3, 7, 11 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Згідно Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України передислоковано до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Проте, вказаний військовослужбовець, достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією до міста Одеси, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у визначений строк на службу з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити.

Не прибувши 13.05.2014 до нового місця служби, військовослужбовець одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання взагалі проходити військову службу у Збройних Силах України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в ч. 1 ст. 177 КПК України, а також встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на те, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду.

За викладених обставин, 23.02.2015 року стосовно ОСОБА_5 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

В подальшому, підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук, проте вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до цього часу не надалося можливим.

Оскільки на теперішній підозрюваний ОСОБА_5 від досудового слідства ухиляється, встановити його місцезнаходження не надалося за можливе, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 23.02.2015 року стосовно ОСОБА_5 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадженні в їх сукупності, зокрема показаннями свідків.

Слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу надійшло клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Прокурор зазначає, що на даний час встановити місцезнаходження підозрюваного. не видалося за можливе.

За таких обставин, з огляду на характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, а також те, що місцезнаходження його невідоме органу досудового розслідування, у зв`язку із чим його оголошено у розшук, на думку слідчого судді викладене свідчить про те, що наразі підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, з огляду на обставини його можливого вчинення, як вони викладені у клопотанні та їх специфіку, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню в рамках даного кримінального провадження наявні.

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000718 від 23.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 17.12.2023 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1