Провадження № 1-кп/643/351/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 12.06.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимий згідно вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 12.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 12.10.2023 обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення йому захисника центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. В обґрунтування зазначив, що захисник, який раніше здійснював його захист, перебуває за межами України, у зв`язку з чим не має можливості представляти його інтереси в кримінальному провадженні. На уточнююче запитання суду пояснив, що не заперечує проти вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду за відсутності захисника та участі останнього, починаючи зі стадії судового розгляду.

Інші учасники судового провадження, кожний окремо, не заперечували проти призначення ОСОБА_7 захисника.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Враховуючи доводи обвинуваченого, обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо необхідності забезпечення участі захисника і доручає призначити його Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях.

У підготовчому судовому засіданні 12.10.2023 прокурор просила призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.

Інші учасники судового провадження, кожний окремо, просили вирішити питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, на розсуд суду. Заперечень проти призначення судового розгляду не висловили.

Кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова. Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а також для здійснення судового провадження колегіально судом у складі трьох суддів - відсутні.

Ураховуючи наведене, суд призначає кримінальне провадження до судового розгляду.

У вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором 12.10.2023 подані письмові клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених, на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання про продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Існує ризик того, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде переховуватись з метою уникнення покарання. Обвинувачений не одружений, офіційно не працює, в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують його від спроби втечі. Крім того, існує ризик незаконно впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показань.

В обґрунтування клопотання про продовження ОСОБА_5 дії запобіжного заходу зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Існує ризик того, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде переховуватись з метою уникнення покарання. Обвинувачений не одружений, офіційно не працює, в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують його від спроби втечі. Крім того, існує ризик незаконно впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показань.

В обґрунтування клопотання про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Існує ризик того, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу буде переховуватись з метою уникнення покарання. Обвинувачений не одружений, офіційно не працює, в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують його від спроби втечі. Крім того, існує ризик незаконно впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показань.

У судовому засіданні 12.10.2023 прокурор підтримала клопотання та викладені в них доводи. Зазначила, що ризики, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 просила вирішити клопотання про продовження дії запобіжного заходу на розсуд суду.

Обвинувачені та захисники, кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотань прокурора.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на більш м`який або визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

В обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту зазначено на невідповідності клопотання прокурора вимогам КПК, оскільки будь-яких додатків вказане клопотання не містить. Також стороною захисту зазначено на абстрактності та недоведеності прокурором ризиків, наведених в клопотанні. Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, свідки допитані слідчим суддею та на даний час перебувають за межами України, у зв`язку з чим вплив на вказаних осіб з боку обвинувачених є неможливим.

Вирішуючи заявлені стороною обвинувачення та стороною захисту клопотання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених, суд керується таким.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні двох злочинів, один з яких є тяжким насильницьким злочином, внаслідок якого настала смерть потерпілого та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є учасником бойових дій.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. Злочини, у вчинені яких він обвинувачується у даному кримінальному провадженні, згідно обвинувального акту вчинені в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинувачених від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинувачених за висунутим їм обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання, та відхиляє доводи захисників щодо відсутності ризиків.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються в тому числі у вчиненні тяжкого насильницького злочину, внаслідок якого настала смерть людини, а також дані про їх особи, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених переважають інтереси забезпечення поваги до їх особистої свободи.

З урахуванням наведеного суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту відносно того, що тривалість перебування обвинувачених під вартою на даній стадії судового провадження сама по собі є достатньою підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора.

Крім того, суд враховує, що вказана кримінальна справа надійшла в провадження судді ОСОБА_1 18.05.2023.

Також суд враховує, що саме стороною захисту (захисником ОСОБА_6 ) було ініційовано питання щодо зміни підсудності даної кримінальної справи та передачі її з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова, унаслідок чого судове провадження розпочато заново, зі стадії підготовчого провадження.

Ураховуючи наведене вище, суд на даній стадії судового провадження відхиляє доводи сторони захисту щодо надмірної тривалості судового провадження як підстави для відмови в клопотанні прокурора та посилання на відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Доводи сторони захисту відносно того, що обвинувачені певний час після подій інкримінованого їм злочину перебували на волі та не переховувались від органів досудового розслідування, не можуть бути визнані судом обставинами, які свідчать, що ризики вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, настільки зменшились, що їм можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, суд враховує, що вказані обставини існували і на стадії досудового розслідування, тобто на момент обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За таких обставин у суду відсутні підстави констатувати, що з`явились нові обставини, які свідчать про зменшення ризиків, що існували під час обрання запобіжного заходу.

Оцінюючи посилання захисників на ту обставину, що свідки допитані слідчим суддею на стадії досудового розслідування та на даний час виїхали за межі України, що за доводами сторони захисту свідчить про неможливість незаконного впливу на свідків з боку обвинувачених, суд керується таким.

Кримінальна справа перебуває на стадії підготовчого провадження. Ураховуючи наведене, докази судом не досліджувались, свідки до суду не викликались, їх місцезнаходження судом не з`ясовувалось. Факт допиту свідків на стадії досудового розслідування слідчим суддею, який за доводами захисників має місце, не виключає можливість допиту вказаних осіб безпосередньо в судовому засіданні на стадії судового розгляду.

Ураховуючи наведене, вказані доводи захисників суд не може визнати такими, які на даній стадії судового провадження можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_9 про визначення розміру застави, суд керується таким.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного насильницького злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для визначення застави, оскільки на даній стадії судового провадження застава не здатна запобігти ризикам вчинення обвинуваченим вказаних вище дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи наведене та дані про особу обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотаннях про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинувачених під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на строк до 24:00 год. 09.12.2023 включно.

Відповідно, суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або визначення розміру застави, оскільки вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченими вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З наведених вище підстав суд відмовляє в клопотаннях сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який та визначення розміру застави.

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що вони мають право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 34, 183, 331, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ

Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях (майдан Свободи (Держпром), буд. 5, 6 під`їзд, 3 поверх (ліве крило) м. Харків, 61022) призначити ОСОБА_7 адвоката для здійснення його захисту під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Копію даної ухвали направити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях (майдан Свободи (Держпром), буд. 5, 6 під`їзд, 3 поверх (ліве крило) м. Харків, 61022) для виконання.

Оплату праці адвоката здійснювати за рахунок коштів Державного бюджету України.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на більш м`який запобіжний захід або визначення розміру застави відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 09 грудня 2023 року включно.

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на строк до 24:00 годин 09 грудня 2023 року включно.

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , на строк до 24:00 годин 09 грудня 2023 року включно.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 19.10.2023 року на 15-30 год.

У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії даної ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали в цій частині можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 13.10.2023 року о 13-30 год.

Суддя ОСОБА_1