УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

Справа № 495/7768/23

Номер провадження 1-і/495/1/24

05 січня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 321, частиною третьою статті 321 Кримінального кодексу України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № №0000338,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 321, частиною третьою статті 321 Кримінального кодексу України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 13.01.2024 включно.

03.01.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим він може переховатися від суду, незаконно вливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (ризики за пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України).

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечили, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; також сторона захисту просила врахувати стан здоров`я обвинуваченого, його міцні соціальні зв`язки. Захисник вважав клопотання прокурора не обґрунтованим, заявлені ризики - непідтвердженими.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні та наступному продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховував тяжкість злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 03.01.2024 суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна; можливість ним незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до неповного та не всебічного судового розгляду; можливість вчинення ним інших більш тяжких кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення. Окрім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим в тому числі за аналогічні злочини, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень.

Також суд враховує працездатний вік обвинуваченого, стан його здоров`я (суду не надано доказів про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора з урахуванням стану його здоров`я, у судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини отримання необхідної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора).

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він обвинувачується).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

У силу вимог статей 182, 183 КПК України, враховуючи обставин кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, підтверджені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, заставу щодо обвинуваченого необхідно визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 грн).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» на 60 днів - до 04.03.2024 включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у сумі 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн).

У разі внесення застави у вказаній сумі ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з м. Білгород-Дністровський Одеської області без дозволу прокурора або суду; з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця свого проживання.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також у разі, якщо ОСОБА_4 відлучиться з м. Білгород-Дністровський Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить причини своєї неявки; не повідомить слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця свого проживання, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1