КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 16 жовтня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти із забороною відчуження, які знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на грошові кошти, що зберігаються на банківських рахунках відкритих в ПАТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302):

- ІВAN НОМЕР_20;

- ІВAN UA НОМЕР_21;

- ІВAN UA НОМЕР_22;

- ІВAN UA НОМЕР_23;

- ІВAN UA НОМЕР_24;

- ІВAN UA НОМЕР_25;

- ІВAN UA НОМЕР_26;

- ІВAN UA НОМЕР_27;

- ІВAN UA НОМЕР_28;

- ІВAN UA НОМЕР_29;

- ІВAN UA НОМЕР_30;

та відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299):

- ІВAN UA НОМЕР_31;

- ІВAN UA НОМЕР_32;

- ІВAN UA НОМЕР_33;

- ІВAN UA НОМЕР_34;

- ІВAN UA НОМЕР_35;

- ІВAN UA НОМЕР_36;

- ІВAN UA НОМЕР_37;

- ІВAN UA НОМЕР_38;

- ІВAN UA НОМЕР_39;

- ІВAN UA НОМЕР_40;

- ІВAN UA НОМЕР_41, а також кошти на банківських карткових рахунках, які оформлені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що використовуються з прив`язкою до банківських карток: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 , станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду (із зазначенням на другому примірнику ухвали) та в подальшому зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять, або надійшли та вже знаходяться на вказаних рахунках.

Зобов`язано представників ПАТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302) та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) негайно надати прокурорам групи прокурорів та членам слідчої групи у кримінальному провадженні № 720 230 004 100 000 34, а саме: співробітникам Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, інформацію про залишок коштів на рахунках у формі довідки на момент надання до них, ухвали для виконання накладення арешту на вищевказані рахунки, та в подальшому інформувати Головний підрозділ детективів Бюро економічної безпеки України (за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31) про залишок грошових коштів на арештованих рахунках за запитом.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 06 вересня 2023 року клопотання розглянуто без виклику підозрюваного та його захисників, фотокопію оскаржуваного рішення отримано 12 вересня 2023 року під час ознайомлення із матеріалами провадження, апеляційну скаргу подано18 вересня 2023 року.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через порушення норм КПК України, оскільки підозра ОСОБА_5 є необгрунтованною, а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, як накладення арешту на належні йому корпоративні права.

Зазначає, що позиція органу досудового розслідування ґрунтується на твердженні щодо вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій у вигляді протиправного заволодіння, шляхом обману майном ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», однак вказані обставини є суто цивільно - правовими відносинами.

Зауважує, що в результаті повного погашення кредитних зобов`язань ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» перед ПАТ КБ «Приватбанк», відбулась заміна кредитора у відповідних зобов`язаннях з банку на ОСОБА_5 , який відповідно набув право вимоги до ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Відтак, перерахування (повернення) ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» коштів ОСОБА_5 за кредитними договорами не може розцінюватися як заволодіння ним грошовими коштами.

Звертає увагу, що з матеріалів клопотання та додатків до нього вбачається, що внаслідок інкримінованих дій не завдано шкоди, а ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» не є потерпілою стороною.

На думку апелянта, вказане кримінальне провадження не підслідне Бюро економічної безпеки, оскільки інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ст. 190, 209 КК України не належать до підслідності БЕБ.

Зауважує, що розгляд клопотання відбувся без участі захисників, однак органу досудового розслідування достеменно відомо контактні номери телефонів сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 06 вересня 2023 року клопотання розглянуто без виклику підозрюваного та його захисників, фотокопію оскаржуваного рішення отримано 12 вересня 2023 року під час ознайомлення із матеріалами провадження, апеляційну скаргу подано18 вересня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 серпня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 209 КК України.

02 вересня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 209 КК України.

14 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Як зазначено у клопотанні слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 використовує та зберігає грошові кошти на банківських рахунках відкритих в ПАТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302) та в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).

04 вересня 2023 року старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти із забороною відчужувати кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 02 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 209 КК України.

Крім того, 14 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів судового провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, а санкція ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України передбачає, у тому числі, конфіскацію майна

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, як встановила колегія суддів, майно, на яке просив накласти арешт слідчий, знаходяться у власності ОСОБА_5 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримано вимоги статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий, звернувся із клопотанням.

Доводи апелянта, що вказане кримінальне провадження не підслідне Бюро економічної безпеки, оскільки інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ст. 190, 209 КК України не належать до підслідності БЕБ є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 216 КПК України Детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених: статтями 199, 200, 203-2, 204, 205-1, 206, 212, 212-1, 218-1, 219, 220-1, 220-2, 222, 222-1, 223-1, 224, 229, 231, 232, 232-1, 232-2, 233 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором долучено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України (а.с. 153-171).

Доводи апеляційної скарги, що клопотання розглянуто без участі захисників, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Про, що обґрунтовано зазначено у клопотанні слідчого, зокрема існує ризик, що у випадку отримання підозрюваним відомостей щодо звернення із клопотанням про арешт його майна, ОСОБА_5 до моменту винесення слідчим суддею відповідного рішення може вжити заходів щодо негайного відчуження цього майна з метою уникнення його майбутньої конфіскації та звернення на користь держави.

Всі інші доводи підлягають перевірці під час розгляду кримінального провадження по суті.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримано вимоги статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України.

Враховуючи наведене, доводи представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , які зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів провадження. Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/31775/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/6030/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК