У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2023, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2023, в якій просять суд:

- зобов`язати НАБУ внести відомості за текстом заяви №964 у повній відповідності до її змісту, а не підробкою її витягу.

Вивчивши матеріали поданої скарги та надіслані до суду заяви, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У своїй скарзі заявники оскаржують бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 27.10.2023, яка зареєстрована в НАБ України 30.10.2023.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема, вищевказаної заяви, заявники просили:

- внести в ЄРДР наступні відомості за фабулою, серед іншого:

«керівники УВК ДБР ОСОБА_7 і сам ОСОБА_8 , розуміючи про катастрофічну службову злочинність по центральному ДБР і по ТУ ДБР м. Києва, ініційовану прокурорами офісу ГПУ і прокуратури м. Києва, в грубе і умисне порушення вимог чисельних норм КПК і Закону України «Про ДБР», не тільки не втручаються у припинення явних і очевидних навіть без слідств резонансних злочинів по ДБР-рам на резонансних і критичних кримінальних провадженнях, а навпаки, покривають, і навіть ініціюють службові злочини керівного складу Управлінь і відділів ДБР, та надають відверто злочинного змісту відписки про нібито не вбачання підстав у припинення явних злочинів державної зради, вчиняємих колаборантами-корупціонерами, орудуючими по антиконституційним корпораціям ДБР і ТУ ДБР м. Києва.

А для покриття злочинів по ДБР і ТУ ДБР за співучасті прокурорів нагляду, названі особи УВК ДБР не тільки не втручаються для їх негайного припинення, а і фабрикують злочинного змісту неправдиві відписки що нібито немає підстав втручатися у припинення злочинів державної зради».

Зміст цієї фабули вимагаємо переписати без викривлень і спотворень тексту фабули.

Дії укривачів службової корупції по УВК ДБР ОСОБА_8 і ОСОБА_7 мають ознаки кваліфікацій:

ст. 111 КК України (державна зрада національним правоохоронним інтересам України);

ч. 3 ст. 109 КК України - вчинення свідомих дій на повалення Конституційного ладу України;

ст. 442 КК (геноцид до категорії громадян, які є потерпілими від систематичних групових службових злочинів, направлених на знищення такої категорії громадян);

ст. 127 КК України (психологічне катування потерпілих дуже багато років: ОСОБА_9 понад 20-ть років, 2-го і 3-го потерпілих понад 10-ть років, інших потерпілих також по багато років);

ч. 2 ст. 364 КК України (зловживання посадами всіх підозрюваних у комплексних злочинах);

ст. 366 КК України - підробки витягів як офіційних документів на офіційних бланках виконавця;

ч. 2 ст. 282 КК України, не виконання величезної кількості судових рішень по дуже чисельним кримінальним провадженням, по справам 3-х перших потерпілих близько 2 000 (2 тисячі) ухвал;

ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 27 КК України - розподіл функцій по членам ОЗ Групи є очевидним.»

Подана скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною першою статті 306 КПК України регламентовано, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.

Підсудністю визначається сукупність юридично значимих ознак кримінального провадження (кримінальної справи), на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає суд і склад цього суду, які правомочні здійснювати судовий розгляд. Її призначення полягає у правильному розподілі кримінальних проваджень як між судами різних ланок (першої, апеляційної, касаційної інстанцій) судової системи, так і між судами однієї ланки.

Підслідністю є розподіл кримінальних проваджень між органами, які мають право розслідувати кримінальні правопорушення (стаття 216 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України підслідність кримінальних правопорушень визначається за територіальністю їх вчинення та органами, уповноваженими на розслідування цих кримінальних правопорушень.

Посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику у відповідності до положень пункту «е» частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

За приписами частини п`ятої статті 216 КПК України, досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, у разі вчинення таким спеціальним суб`єктом права, як прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру"; здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України.

Отже, відповідно до статті 216 КПК України, одна зі статей за кваліфікаією якої заявники просять внести відомості до ЄРДР - 364 КК України, підслідна Національному антикорупційному бюро України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до примітки в ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями, відповідно до цього Кодексу, вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Вищий актикорупційний суд» Вищий антикорупційний суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом, а також шляхом здійснення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях, здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави в порядку цивільного судочинства, здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 3 пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду.

05 вересня 2019 року Вищий антикорупційний суд розпочав роботу.

22 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду».

Таким чином, враховуючи попередню кваліфікацію кримінальних правопорушень, вказану заявником, зокрема ст.364 КК України, яка безпосередньо віднесена до корупційних кримінальних правопорушень, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва не має повноважень розглядати дану скаргу, оскільки розгляд таких скарг віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду з дня початку його роботи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на наведене, дотримуючись принципу належної підсудності, матеріали скарги слід повернути заявникам.

Згідно з ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись Законом України «Про Вищий антикорупційний суд», статями 33-1, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2023 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1