ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа №607/8126/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000048 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, безробітного, в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо освітою, безробітного, розлученого, на утриманні 1 малолітня дитина, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Так, в середині січня 2017 року в обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які перебували у с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області, які попередньо вступили в злочинну змову, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, реалізовуючи який вони, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день другої декади січня 2017 року близько 20 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою між собою, перебуваючи біля фермерського господарства «Бучинський», що по вул.Польовій в с.Застав`є Тернопільського району Тернопільської області, умисно, переконавшись, що їхні дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом віджиму металевих прутів на решітці вікна, проникли в приміщення пилорами вказаного господарства, звідки таємно викрали: 1 електродвигун, потужністю 7,5 кВат на 1, 5 тисяч обертів, вартістю 5 000 грн., 1 електродвигун, потужністю 7,5 кВат на 1, 5 тисяч обертів, що знаходився в неробочому стані, вартістю 1 000 грн. та 1 електродвигун, потужністю 11 кВат на 1, 5 тисяч обертів, вартістю 6 000 грн., а також елетроподовжувач, довжиною 20 м, вартістю 280 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекли, чим спричинили потерплому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12 280 грн.

Крім цього, 31 січня 2017 року в обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які перебували у с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області, які попередньо вступили в злочинну змову, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, реалізовуючи який вони, з корисливих мотивів, того ж дня близько 22 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою між собою, перебуваючи біля фермерського господарства «Бучинський», що по вул.Польовій в с.Застав`є Тернопільського району Тернопільської області, умисно, переконавшись, що їхні дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом віджиму металевих прутів на решітці вікна, проникли в складське приміщення корівника №2 даного ФГ, звідки таємно, повторно, викрали: 2 акумуляторні батареї марки «6СТ-140», вартістю 1 700 грн. кожна, акумуляторну батарею марки «ІСТА», потужністю 90А та вартістю 1000 грн., а також акумуляторну батарею марки «КЛАСС», потужністю 120А, вартістю 1500 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекли, чим спричинили потерплому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5 900 грн.

Допитані під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, визнали повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялися та пояснили, що доповнити з цього приводу нічого не можуть унаслідок сплину часу.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилися зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовилися від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує дії кожного з них за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається таким,що раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень та повне добровільне відшкодування заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк ближче до нижчої її межі.

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, загалом позитивні дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві не настоював на суворому покаранні ОСОБА_3 , приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення даного обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, виховує малолітню дитину, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень та повне добровільне відшкодування заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк ближче до нижчої її межі.

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, загалом позитивні дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві не настоював на суворому покаранні ОСОБА_4 , приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення даного обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, провадження із розгляду заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід закрити унаслідок повного добровільного відшкодування шкоди вказаними обвинуваченими даному потерпілому.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження із розгляду заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закрити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1