Справа № 473/5902/23
Номер провадження1-кп/473/391/2023
Категорія: ч.1 ст.129 КК України
ВИРОК

іменем України

"20" листопада 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, працює оператором АЗС «Геліос», сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

13 вересня 2023 року о 18:40 годині в місті Вознесенську Миколаївської області в районі комунального закладу «Вознесенський міський будинок культури», який розташований за адресою: вулиця Одеська, 22, неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відпочивала разом зі своїми знайомими.

В цей час до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та її знайомих на мотоциклі моделі «Kawasaki» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхали обвинувачений ОСОБА_8 разом з громадянином ОСОБА_9 . Після чого обвинувачений ОСОБА_8 став їздити на даному мотоциклі в пішохідній зоні біля комунального закладу «Вознесенський міський будинок культури», створюючи своїми діями дискомфорт для оточуючих громадян. З вказаного приводу, відпочиваючі громадяни, серед яких була і неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , зробили обвинуваченому ОСОБА_8 зауваження, за фактом їзди ним на мотоциклі в пішохідній зоні для відпочинку. Після почутого зауваження у обвинуваченого ОСОБА_8 виник злочинний умисел на здійснення погроз вбивством щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи на виконання свого злочинного умислу, направленого на погрозу вбивством, стосовно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та усвідомлюючи, що дана погроза може викликати у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , побоювання за своє життя, та бажаючи цього, з метою залякування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дістав із своєї чоловічої сумки предмет, ззовні схожий на пістолет. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою підтвердження реальності своїх намірів, обвинувачений ОСОБА_8 перезарядив предмет, ззовні схожий на пістолет та направив його в обличчя неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені дії обвинувачений ОСОБА_8 супроводжував нецензурними висловлюваннями в бік неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та погрозами її вбивством.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сидячи на лавці біля комунального закладу «Вознесенський міський будинок культури», сприйняла погрозу вбивством, як реальну, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 після демонстрації перезаряджання предмета, ззовні схожого на вогнепальний пістолет, направив його стволом їй в обличчя.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч.1 ст.129 КК України, як погроза вбивстом, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 в судовому засіданні не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком Особливої частини КК України розділу ІІ та є кримінальним правопорушенням проти життя особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що що обвинувачений ОСОБА_10 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він має професійну технічну освіту, є працевлаштованим, є не одруженим, на утриманні дітей не має, задовільно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, є не судимим. /а.к.п. 41 47/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, його наслідки для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді обмеження волі, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.1 ст.129 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд також враховує позиції прокурора, неповнолітньої потерпілої та її представника, стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , які вважали за можливе призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 , міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Веховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 39, 40, 34/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. /а.к.п. 28, 35/.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому основне покарання в виді обмеження волі строком на 01 /один/ рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази за кримінальним провадженням: шумовий стартовий пістолет моделі «Retay F29», серії та номер НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A.K., виробництва фірми «Retay Arms Ltd.Sti» Республіки Туреччина, з магазином до нього, який відповідно до квитанції з порядковим номером №417 Книги обліку речових доказів /а.к.п. 40/, зберігається в камері схову речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24, а також два предмети схожі на гільзи та один предмет, схожий на патрон, які мають маркування «Сова ІІ 9 мм P.A.K.», які відповідно до квитанції з порядковим номером №416 Книги обліку речових доказів /а.к.п. 34/, зберігаються в камері схову речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100:

1434 /одну тисячу чотириста тридцять чотири/ гривні за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 /балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї/ висновок №СЕ 19/115 23/13155 БЛ від 25 вересня 2023 року. /а.к.п. 28/.

- 956 /дев`ятсот п`ятдесят шість/ гривень за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 /балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї/ висновок №СЕ 19/115 23/13157 БЛ від 26 вересня 2023 року. /а.к.п. 35/, а всього: 2390 /дві тисячі триста дев`яносто/ гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1