КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3106/2023 Категорія: ч. 1 ст. 358 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального № 0001374, внесеному до ЄРДР 12 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 7 березня 2023 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ружин Житомирської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, працюючий приватним підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8 захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що в лютому 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, в обвинуваченого виник протиправний умисел сприяти виготовленню підробленого посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, шляхом внесення до нього неправдивих відомостей, з метою його подальшого використання.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на сприяння виготовленню завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_6 вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою через інтернет-мережу та надав їй свої анкетні дані з фотокарткою.

Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа, всупереч Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 року № 340, постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року № 1306, постанови КМУ «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 4 червня 2007 року № 795, наказу МВС «Інструкція про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія» від 7 грудня 2009 року № 515 за грошову винагороду в сумі 3100 грн. у невстановлений час та місці, за невстановлених обставин підробила посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, ОСОБА_6 умисно, незаконно, отримав та почав зберігати завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власне ім`я, що видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом при собі, з метою його подальшого використання. У подальшому, 11 липня 2022 близько 23.30 год. за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 15А, під час комендантської години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «E180» державний номерний знак НОМЕР_2 під час воєнного стану на всій території України, введеного на підставі указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII зупинений працівниками поліції у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» від 29 грудня 2021 року № 1456 та п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме у зв`язку з обмеження руху транспортних засобів, яким на вимогу пред`явити документи, що свідчать про дозвіл на право керувати транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, підроблене, пред`явив його працівнику поліції, тим самим умисно, незаконно використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Захисник вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність стороною обвинувачення належними та допустимими доказами обставин справи, а от же і вини ОСОБА_6 , в інкримінованих йому кримінальних проступках, не відповідають фактичним обставинам даного кримінального провадження, оскільки судом умисно не були взяті до уваги доводи сторони захисту, які кардинально впливають на зроблені судом висновки, про недоведеність стороною обвинувачення поза розумним сумнівом об`єктивної сторони кримінальних проступків у вигляді пред`явлення ОСОБА_6 підробленого водійського посвідчення та сприяння ним у його виготовленні.

Захисник зазначає, що відеозапис огляду місця події не підтверджує обставини, які передували його створенню (час зупинки, законність вимоги про зупинку, законність пред`явлення документів). При цьому, суд умисно залишив без відповіді той факт, що відображені в показах вказаних свідків відомості, ними безпосередньо сприймались не як безсторонніми очевидцями такої події, а були отримані при виконанні ними службових обов`язків по несенню служби по охороні громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто за наявності у них очевидного особистого процесуального інтересу, що являється підставою для їх перевірки іншою сукупністю доказів, в зв`язку чим стороною захисту, перед судом, було ініційовано витребування відео з нагрудних камер вказаних поліцейських та витребування з Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, електронного рапорту про дану подію, з метою підтвердження часу повідомлення даними поліцейськими про кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_6 , а не з метою підтвердження законності реєстрації такого повідомлення, як у вироку про це зазначає суд.

Окрім того, захисник звертає увагу, що відповідно до листа УПП у м. Києві від 24 січня 2022 року у наданні відеозаписів з портативних відео реєстраторів вказаних працівників патрульної поліції було відмовлено у зв`язку з їх знищенням внаслідок закінчення терміну їх зберігання, а згідно з відповіддю Дарницького УП ГУ НП у м. Києві черговим про дану подію електронний рапорт не складався. Таким чином, як зазначає захисник, факт того, що автомобіль ОСОБА_6 дійсно був зупинений саме під час дії комендантської години, а не раніше, що, у свою чергу, надавало право поліції висловити законну вимогу пред`явити документ, який посвідчує його особу, та на таку вимогу ОСОБА_6 пред`явив або надав поліцейському ОСОБА_9 саме підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , а не наявне у нього його дійсне водійське посвідчення, яке згідно з показаннями тих же поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_9 їм пред`явив ОСОБА_6 , жодними іншими прямими, належними та допустимими доказами, окрім як показання заінтересованих в результатах даного кримінального провадження вказаних поліцейських, не підтверджується.

На переконання захисника, не являється належним доказом вказаної події і показання свідка ОСОБА_11 , які також судом були покладені в основу обвинувального вироку, так як безпосереднім очевидцем зупинки та пред`явлення або надання ОСОБА_6 підробленого водійського посвідчення даний свідок не була, а, більш того, надані нею в суді показання кардинально відрізняються від обставин, відображених на відеозаписі огляду місця події, на який посилається суд у вироку, тому як вилучення предмета, який поліцейським було описано як водійське посвідчення, було вилучено не у ОСОБА_6 , як про то стверджує даний свідок в наданих нею показаннях, а безпосередньо у поліцейського ОСОБА_9 , що ставить під сумнів належне візуальне та інтелектуальне сприйняття даним свідком дійсних обставин події.

На думку захисника, не спростованими судом залишились і доводи сторони захисту про те, що протокол огляду місця події від 12 липня 2022 року, на який суд також посилається в оскаржуваному вироку, достовірно не підтверджує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 дійсно був зупинений саме під час дії комендантської години, а не раніше, і що останнім на законну вимогу поліцейського пред`явити водійське посвідчення, ОСОБА_6 надав саме підроблене водійське посвідчення, а не своє дійсне посвідчення, адже, як вбачається зі змісту даного протоколу, об`єктом його огляду була ділянка місцевості асфальтного покриття, а не водійське посвідчення, і вилучення такого посвідчення дізнавачем здійснювалось не у ОСОБА_6 , про що недостовірно вказувала свідок ОСОБА_11 , а у поліцейського ОСОБА_9 .

Захисник наголошує, що в оскаржуваному вироку суд також посилається на ілюстровану таблицю, складену спеціалістом-криміналістом СКЗ СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 , яка згідно з приписами ст. 105 КПК України являється додатком до вказаного протоколу, але в його тексті відсутні будь-які відомості щодо складання та долучення даної таблиці до нього, як про такі відомості не зазначається і в самій таблиці.

Не були судом спростовані і доводи сторони захисту про недопустимість відомостей, відображених у даному протоколі та додатку до нього у вигляді СD диску запису даної слідчої дії, а саме що стосується відомостей повідомлених ОСОБА_6 дізнавачу під час проведення огляду місця події, про те, що «на законну вимогу поліцейського пред`явити документ, що посвідчує особу, ним було надано посвідчення водія, яке він замовив через мережу Інтернет за грошові кошти в сумі 3100 грн.». Як вбачається з даного відеозапису, такі відомості дізнавач отримала не шляхом внесення відповідних заяв його учасників до протоколу, як того передбачають приписи ч. 4 ст. 237 КПК України, а шляхом фактичного допиту ОСОБА_6 , порядок та підстави проведення якого, передбачені ст. ст. 42, 65, 224, 298-1 КПК України, а не ст. 237 КПК України.

Окрім того, захисник зазначає, що у судових дебатах, з посиланням на судову практику ЄСПЛ, сторона захисту наголошувала на тому, що на момент проведення огляду дізнавач вже мала в своєму розпорядженні відомості з бази «Армор» про те, що посвідчення серії НОМЕР_1 офіційно видано на ім`я іншої особи, тому було очевидним, що на законних підставах ОСОБА_6 отримати його не міг, що являлось обґрунтованою підставою для його підозри у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), а тому на нього розповсюджувались процесуальні гарантії, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 18, 42 КПК України, зокрема, право на захист, свобода від самовикриття та право відмовитись від дачі показів, особливо від тих, якими він викривав себе у вчиненні кримінального проступку, про що дізнавач була зобов`язана йому повідомити та чітко і своєчасно їх роз`яснити, чого дізнавачем зроблено не було, що являється істотним порушенням прав та свобод людини, тому отримані відомості за наявності таких порушень, у тому числі і надані ОСОБА_6 фактичні показання, являються недопустимими доказами, які не повинні були бути покладені в основу його обвинувачення, а тому висновок суду про те, що на момент проведення огляду місця події від 12 липня 2022 року ОСОБА_6 не мав процесуального статусу підозрюваного, у зв`язку з чим дізнавач не роз`яснювала йому положення ст. 63 Конституції та КПК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, як вказує апелянт, не відповідають таким обставинам і висновки суду про те, що такий обов`язок дізнавач виконала під час опитування ОСОБА_6 , адже, з тексту пояснення від 12 липня 2022 року встановлено, що ОСОБА_6 розписався в поясненні лише за роз`яснення йому положень ст. 63 Конституції України в частині «не несення відповідальності за відмову давати пояснення щодо себе, членів родини та близьких родичів», натомість інші основоположні права, йому, як фактично підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушенні, роз`яснені не були.

На переконання захисника, з наведених підстав, являється недопустимим доказом і заява ОСОБА_6 від 12 липня 2022 року, яка також судом була покладена в основу обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку у вигляді сприяння ним у виготовленні підробленого посвідчення. При цьому судом не були спростовані доводи сторони захисту про те, що усі описані в обвинувальному акті обставини даного кримінального правопорушення, а саме вступ ОСОБА_6 в попередню змову з невстановленою досудовим розвідуванням особою через інтернет-мережу з приводу виготовлення підробленого посвідчення водія, надання ним вказаній особі анкетних даних з фотокарткою та виготовлення даною особою за грошову винагороду в сумі 3100 грн. в невстановлений час та місці, за невстановлених обставин, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , ґрунтується виключно на непідтверджених жодним доказом припущеннях та домислах сторони обвинувачення. Натомість, як вбачається з наявних в справі чеків «Нової пошти», предметом посилки була «фурнітура», а не водійське посвідчення, а досліджений в судовому засіданні висновок експерта за № СЕ-19/111-22/27045-ДД від 22 липня 2022 року не підтверджує об`єктивну сторону інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних проступків у вигляді пред`явлення підробленого водійського посвідчення та сприяння у його виготовленні, тому як такий висновок тільки підтверджує факт того, що водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , являється підробленим.

Враховуючи вищезазначене, захисник вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованих йому проступках належними та допустимими доказами стороною обвинувачення доведена не була, а тому оскаржуваний вирок являється незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 3 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника на підтримку доводів апеляційної скарги; обвинуваченого, який підтримав захисника та пояснив, що після того, як розпочались на території України воєнні дії, після квітня місяця він не міг знайти своє посвідчення водія. Він намагався звернутися до сервісного центру, який відновлює документи, але вони всі були зачинені. Посвідчення водія у нього старого зразка. Через інтернет знайшов фірму, яка виготовляє водійське посвідчення, направив туди необхідні документи, фотознімок, сплатив кошти та «Новою поштою» отримав нове водійське посвідчення. Про те, що водійське посвідчення підроблене, він не знав. Пізніше знайшов своє старе водійське посвідчення, та при собі мав і старе, і нове водійське посвідчення. Коли його зупинили працівники поліції, він надав їм нове водійське посвідчення. Не розумів, що нові права отримані у незаконний спосіб, вважав, що вони отримані законно, оскільки таким же чином він раніше відновлював паспорт та закордонний паспорт; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, а докази - належними, допустимими та достатніми; дослідивши матеріали кримінального провадження та за клопотанням сторони захисту повторно дослідивши докази, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_6 відмовився надавати суду показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи у подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених обставин.

За змістом показань свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні він працює поліцейським УП ГУ НП ДПП у м. Києві. При патрулюванні з колегами ОСОБА_13 та ОСОБА_9 був помічений автомобіль «Мерседес», який рухався під час комендантської години. Вони вирішили зупинити вказаний автомобіль та перевірити документи. За кермом був ОСОБА_6 , який ОСОБА_9 передав своє посвідчення водія для перевірки. ОСОБА_9 посвідчення не сподобалось, внаслідок чого дані посвідчення були перевірені по базі Армор. За результатами перевірки було встановлено, що дане посвідчення зареєстроване на жіноче ім`я. Крім того, у ОСОБА_6 було ще одне посвідчення водія. Після цього вони викликали слідчо-оперативну групу. ОСОБА_6 пояснив, що він хотів поміняти і знайшов в інтернеті оголошення, де це можна зробити. За приблизно 3000 гривень він поміняв посвідчення водія, яке, як з`ясувалось, зареєстроване на жіноче ім`я. Далі з ОСОБА_6 працювали працівники слідчо-оперативної групи.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні він працює інспектором патрульної поліції у м. Києві. Перебуваючи на чергуванні з колегами ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , побачили автомобіль, який порушив комендантську годину. Зупинивши автомобіль, він ( ОСОБА_9 ) почав перевіряти посвідчення водія і помітив його підробку. Він підійшов до ОСОБА_13 та попросив перевірити посвідчення по базі. Як виявилось посвідчення було видане на жіноче ім`я. Після цього була викликана слідчо-оперативна група. Водій ОСОБА_6 добровільно видав посвідчення водія. Також у водія було вилучене ще одне посвідчення водія, яке він потім надав для перевірки. ОСОБА_6 пояснив, що посвідчення водія замовив в Інтернеті, оскільки не міг знайти своє. Під час вказаної дії боді-камера працювала безперервно. Після цього ОСОБА_6 попросив поїхати на своєму автомобілі в райвідділ, так як не хотів його залишати, оскільки була комендантська година.

Згідно з показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 вона поверталась у вечірній час з роботи та була зупинена працівником поліції, який попросив її побути понятою. Вона була присутня під час того, як працівники поліції розбирались з ОСОБА_6 за підроблене водійське посвідчення. ОСОБА_6 говорив, що у нього є оригінал посвідчення водія, після чого працівник поліції у ОСОБА_6 знайшов ще одні права. Всі документи поліцейські зібрали і опечатали. Понятих під час цієї дії було двоє. Вся дія знімалась на відеокамеру. ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції посвідчення водія. Після цього вона пішла додому.

Також судом досліджені письмові докази, надані сторонами під час судового розгляду.

За змістом рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 полку 2 УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_14 11 липня 2022 року приблизно о 23-й годині за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 15а, в складі АП «Рубін-251» спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 був зупинений транспортний засіб «Мерседес Бенц Е 180» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . Під час перевірки документів, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 , було виявлено ознаки підробки, під час перевірки по базі «Армор» під вищевказаним номером посвідчення водія являється інша особа, а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місце події було викликано СОГ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (ас.38).

Згідно з даними, зафіксованими у протоколі огляду місця події від 12 липня 2022 року, з додатком у виді фототаблиці, та відеозаписі подій, дослідженими під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту, на вул. Здолбунівська, 15-а, у м. Києві за участю понятих, спеціаліста ОСОБА_16 , з застосуванням технічних засобів фіксації фотоапарат «Панасонік» та відеокамера «Панасонік» оглядається ділянка місцевості асфальтного покриття. З лівої сторони від оглядаємої ділянки знаходиться проїзна частина дороги. На оглядаємій ділянці знаходиться особа чоловічої статі, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За змістом досліджених доказів ОСОБА_6 на вимогу поліцейського при зупинці транспортного засобу пред`явив та надав посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 18 лютого 2022 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, зі слів працівника поліції, містить ознаки підробки, оскільки за даними бази «АРМОР» посвідчення з такими серією та номером належить жінці, а також зафіксовані пояснення ОСОБА_6 про те, що він повинен був виїжджати в Житомирську область у зв`язку з воєнним станом в країні та не міг знайти своє водійське посвідчення. У квітні 2022 через мережу Інтернет він замовив собі посвідчення водія за 3100 гривень. Всі квитанції він надасть.

Дане посвідчення вилучене та поміщене до спецпакету Національної поліції України № 0051615 (ас.39-41, 52).

Відповідно до даних, зафіксованих у чеку ТОВ «Нова пошта» від 25 квітня 2022 року, який долучений до матеріалів справи за заявою ОСОБА_6 , ОСОБА_17 на ім`я особи - ОСОБА_18 перерахував грошові кошти у сумі 3500 гривень, як зазначено у чеку, за «фурнітуру» (ас. 43, 44).

Згідно з даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/27045/ДД від 22 липня 2022 року, бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 з серійним номером НОМЕР_1 не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення та друковані тексти на лицьовому та зворотному боці посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 із серійним номером НОМЕР_1 нанесені термосублімаційним способом друку (ас.46-50).

За змістом листа Головного сервісного центру МВС від 22 серпня 2022 року посвідчення водія НОМЕР_1 видано 24 грудня 2021 року ТСЦ № 7141 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на право керування транспортними засобами категорії В, терміном дії - до 24 грудня 2051 року (ас.59).

Також судом з метою з`ясування питання складання електронного рапорту чергового про подію, яка відбувалась 11 липня 2022 року о 23.30 годин по вул. Здолбунівська, 15-а, про надання відеозапису з бодікамери поліцейського, якою зафіксовано вказана подія, та документів, які підтверджують доставку ОСОБА_6 до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, за клопотанням сторони захисту здійснено відповідний запит до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві

Згідно з даними відповіді Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 29 грудня 2022 року черговим Дарницького УП ГУ НП у м. Києві не складався електронний рапорт щодо події, яка сталась 11 липня 2022 року близько 23.30 години на вул. Здолбунівська, 15-а, оскільки він складався нарядами, які прибули та відпрацювали виклик, а саме патрульної поліції «Рубін-251» та СОГ-2 Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, після чого його виконання підтвердилось інспектором-черговим Дарницького УП ГУ НП у м. Києві.

Відповідно до Журналу обліку доставлених, відвідувачі та запрошених до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (інвентарний номер № 48-112) 12 липня 2022 року о 00.53 години ОСОБА_6 був запрошений для надання пояснення з приводу підробки та перебування в комендантську годину на вулиці (ас.160, 163-165).

Згідно з даними листа УПП у м. Києві від 24 січня 2022 року інформація, яка зафіксована з використанням портативних відеореєстраторів, працівниками поліції із обмеженим терміном зберігання, яке здійснюється згідно технічних характеристик виробника програмного забезпечення та нормативно-правових актів й може не перевищувати більше 30 діб з моменту фіксування події на відповідний прилад. У зв`язку з тим, що з дати подій пройшло більше місячного терміну, забезпечити виконання запиту в частині надання відео-аудіозаписів з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції немає можливості (ас.173).

За даними матеріалів кримінального провадження захисник, як в суді першої інстанції, так і частково в апеляційній скарзі, неналежність і недопустимість доказів обґрунтував тим, що:

- у вказаному кримінальному провадженні працівниками поліції не складався електронний рапорт про вчинення кримінального правопорушення, відео з нагрудної боді-камери поліцейських, які зупиняли ОСОБА_6 , не збереглось, тому підтвердити достовірність відомостей про те, що у період часу з 23.30 години 11 липня 2022 року по 00.30 годину 12 липня 2022 року ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції та на законну вимогу пред`явити або надати документ, що посвідчує особу, пред`явив або надав документ поліцейському ОСОБА_9 підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , не представляється можливим;

- показання свідків поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можуть бути достовірними доказами, оскільки вони є заінтересованими особами, а перевірити достовірність їх показань іншими належними та допустимими доказами не видалось можливим;

- протокол огляду місця події від 12 липня 2022 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 237 КПК України, оскільки об`єктом огляду дізнавача було не водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , яке згодом було вилучене, а ділянка місцевості дороги, де, за твердженням дізнавача, знаходився ОСОБА_6 по прибуттю СОГ, де дізнавач виявляв та фіксував достовірність відомостей про те, що на законну вимогу поліцейського ним було пред`явлено або надано підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_1 ; відомості зображені на диску записані під час даної слідчої дії також є недопустимим доказом;

- під час проведення огляду місця події ОСОБА_6 не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, не роз`яснено право на захист.

Оцінюючи та аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи захисника про неналежність і недопустимість зібраних у справі доказів, є безпідставними, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. За змістом ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає непереконливими доводи захисника про те, що не являється належним доказом вказаної події показання свідка ОСОБА_11 внаслідок того, що свідок не була безпосереднім очевидцем зупинки та пред`явлення або надання ОСОБА_6 підробленого водійського посвідчення, а, окрім того, показання свідка в суді кардинально відрізняються від обставин, відображених на відеозаписі огляду місця події, оскільки згідно з технічним записом судового засідання від 26 жовтня 2022 року свідок підтвердила обставини, зафіксовані на відеозаписі від 12 липня 2022 року та, відповідаючи на запитання захисника, зазначила, що, як вона зрозуміла, підроблений документ ОСОБА_6 надав поліцейському до того, як її запросили, і вона не бачила, коли вилучали документ у ОСОБА_6 .

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце, а, окрім того, надані свідками показання співпадають з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення огляду місця події від 12 липня 2022 року.

Доводи захисника про зацікавленість працівників поліції в результатах даного кримінального провадження є непереконливими та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Окрім того, колегії суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 дійсно був зупинений саме під час дії комендантської години, а не раніше, і що останній на законну вимогу поліцейського пред`явити водійське посвідчення надав саме підроблене водійське посвідчення. Так, відомості про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 саме у період дії комендантського часу зафіксовані як у рапорті поліцейського, так і у довідці про те, що 11 липня 2022 року о 23.29 год. на спецлінію «102» надійшло повідомлення від наряду патрульної поліції «Рубін-251» про виявлення підробленого документу, очікують СОГ (ас. 161). Окрім того, такі обставини підтверджені самим ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання захисника про відсутність відеозапису з бодікамери працівника поліції, який свідчить про відсутність достовірних відомостей зафіксованого моменту зупинки транспортного засобу за кермом якого був ОСОБА_6 , та який на законну вимогу пред`явив або надав підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 в період з 23.30 години до 12 липня 2022 року 00.33 години, не можуть нівелювати наслідки проведених процесуальних дій, оскільки відсутність відеозапису з нагрудних камер, за наявності інших доказів, жодним чином не впливає на встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що входять до предмету доказування у цій справі.

При цьому колегія суддів враховує, що пояснення, надані ОСОБА_6 як під час проведення огляду місця події, так і у подальшому під час дізнання, не були покладені в основу обвинувального вироку.

Перевіряючи доводи сторони захисту, судом першої інстанції враховано, що пунктом 5 частини 2 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом МВС України № 100 від 8 лютого 2019 року (із змінами та доповненнями) заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», реєструється в ІТС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО.

Пунктом 6 частини 2 цього розділу визначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування У разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Згідно з пунктом восьмим частини 2 цієї Інструкції датою подання заяви (повідомлення) до органу (підрозділу) поліції вважається дата реєстрації такої заяви (повідомлення) в ІТС ІПНП (журналі ЄО).

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано вказав в оскаржуваному вироку, що даними, зафіксованими у рапорті сержанта поліції ОСОБА_14 про те, що ним було здійснено повідомлення на лінію «102» про подію, яка мала місце 11 липня 2022 року приблизно о 23-й годині за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 15а, з урахуванням того, що вказаний рапорт був зареєстрований в журналі Єдиного обліку, про що свідчить його номер 34171, вказаний у рапорті, а також зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Дарницького УП ГУ НП У м. Києві 11 липня 2022 року за № 34164, спростовуються доводи захисника в частині відсутності електронного рапорту про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подія про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , працівниками поліції зареєстрована відповідно до встановленого законом порядку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належність та допустимість таких доказів, як протокол огляду місця події з додатком у виді фототаблиці до нього та відеозапис вказаної слідчої дії.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною 1, 5 статті 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом протоколу огляду місця події від 12 липня 2022 року, проведеного дізнавачем ОСОБА_19 за участю спеціаліста ОСОБА_16 , понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_20 ,. ОСОБА_6 та ілюстративної таблиці до нього, було зафіксовано місце зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_6 , виявлено та вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 видане 18 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На відеозаписі подій зафіксовані обставини, які, дійсно, неповно викладені у протоколі огляду, проте, які не суперечать даним протоколу.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, у протоколі огляду місця події не вказано про те, що під час цієї процесуальної дії підроблене посвідчення вилучене безпосередньо у ОСОБА_6 .

На думку колегії суддів, є безпідставними доводи захисника про недопустимість та неналежність такого доказу, як ілюстрована таблиця, складена спеціалістом-криміналістом СКЗ СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_21 , у зв`язку з відсутністю у тексті протоколу будь-яких відомостей щодо складання та долучення даної таблиці до нього, як про відсутність таких відомостей у самій таблиці.

Відповідно до положень ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Частиною 3 вказаної норми передбачені вимоги до протоколу процесуальної дії, у тому числі п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України передбачено, що заключна частина протоколу повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії. При цьому будь-яких вимог про зазначення у протоколі додатку у виді ілюстрованої фототаблиці вимоги закону не містять.

За змістом протоколу огляду місця події від 12 липня 2022 року у ньому зазначено, як про участь спеціаліста ОСОБА_16 , так і про технічні засоби, які застосовувались при вказаній процесуальній дії.

З огляду на викладене, протокол огляду місця події від 12 липня 2022 року відповідає вимогам ст. 104 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими, серед іншого, можуть бути відеозапис процесуальної дії та фототаблиці.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Ілюстративна таблиця, яка є додатком до протоколу огляду місця події від 12 липня 2022 року, містить відомості, до якого протоколу огляду місця події, від якого числа, за якою адресою, відносяться фотознімки, у тому числі, фотознімок підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 18 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підпис спеціаліста-криміналіста ОСОБА_12 , який брав участь як спеціаліст під час проведення огляду місця події.

Також до протоколу огляду місця події долучений відеозапис вказаної процесуальної дії.

Наведеними обставинами, на переконання колегії суддів, спростовуються доводи захисника в частині визнання вказаних доказів недопустимим та неналежними, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що процесуальна дія, під час якої виявлено та вилучено посвідчення водія, проведена дізнавачем з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України, з залученням понятих та спеціаліста, як того вимагають приписи ч. 3 ст. 237 КПК України, а спеціалістом відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК було складено ілюстративну таблицю.

Колегія суддів вважає непереконливими й доводи захисника про те, що станом на час проведення огляду місця події 12 липня 2022 року ОСОБА_6 мав статус підозрюваного, а, відтак, були порушені його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Проте, ОСОБА_6 станом на час проведення огляду місця події підозра не вручалась, він не був затриманий у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Окрім того, станом на час проведення огляду місця події не були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про що свідчать дані, викладені у відповідній довідці за підписом начальника чергової частини відділу моніторингу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, у зв`язку з чим особа поза межами кримінального провадження не перебувала у статусі підозрюваного (ас. 161).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів захисника про не встановлення об`єктивної сторони кримінальних проступків.

Так колегія суддів враховує, що згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (із змінами та доповненнями) та Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, для заміни або відновлення втраченого (викраденого) посвідчення водія, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 травня 2020 року № 408 (із змінами та доповненнями), централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки. Отримання особою посвідчення водія на підставі заяви і доданих до неї документів, які були подані до територіального сервісного центру МВС або уповноваженого суб`єкта, яким є державне підприємство, що належить до сфери управління ДМС, центри надання адміністративних послуг, територіальні сервісні центри МВС шляхом подання відповідної заяви і доданих до неї документів у порядку, встановленому цим Положенням, здійснюється з урахуванням пункту 23 цього Положення.

Згідно з п. 23 вказаного Положення посвідчення водія видається особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви щодо обміну посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення.

Таким чином, законодавчо чітко визначена процедура отримання та обміну посвідчення водія, а тому виготовлення водійських посвідчень деінде, окрім встановлених законом уповноважених державних органів, або ж видача прав не за процедурою, свідчить про отримання посвідчення водія у незаконний спосіб, тобто, підробку такого документа.

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, полягає у наданні обвинуваченим своїх анкетних даних, фотокартки та грошових коштів для підроблення посвідчення водія. Як обґрунтовано вказав суд в оскаржуваному вироку, ці обставини підтверджується дослідженими у судовому засіданні чеками, заявою ОСОБА_6 від 12 липня 2022 року про придбання ним посвідчення водія НОМЕР_1 за грошові кошти в сумі 3100 грн. та 400 грн. за доставку.

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, полягає у використанні, тобто, наданні ОСОБА_6 працівнику поліції на вимогу останнього, завідомо підробленого посвідчення водія, що підтверджується сукупністю доказів у справі.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника в цій частині ще й з тих підстав, що за змістом апеляційної скарги самим захисником не заперечується факт підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 18 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що про підробку вказаного посвідчення водія свідчить і той факт, що ОСОБА_6 звернувся та отримав посвідчення водія у квітні 2022 року, при тому, що отримане ним поштою посвідчення водія містить дату видачі - 18 лютого 2022 року, що спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не знав про підробку вказаного посвідчення.

На переконання колегії суддів, є безпідставними й доводи захисника про те, що чек «Нової пошти», предметом посилки якого зазначена «фурнітура», а не водійське посвідчення, а також досліджений в судовому засіданні висновок експерта за № СЕ-19/111-22/27045-ДД від 22 липня 2022 року, не підтверджують об`єктивну сторону інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних проступків у вигляді пред`явлення підробленого водійського посвідчення та сприяння у його виготовленні.

Так, колегія суддів вважає, що відомості, зазначені у чеку «Нової пошти», навпаки, свідчать про те, що ОСОБА_6 усвідомлював незаконність отримання посвідчення водія у спосіб, який суперечить встановленому порядку, а запис «фурнітура» свідчить про наміри скрити отримання у такий спосіб посвідчення водія.

Що ж стосується висновку експерта № СЕ-19/111-22/27045-ДД від 22 липня 2022 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний висновок є достовірним, обґрунтованим, з урахуванням того, що вказаний висновок отриманий у встановленим законом спосіб, наданий кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

За встановлених обставин дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, з метою його подальшого використання,

- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом.

Покарання обвинуваченому призначене відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції прийняв законне, належним чином обґрунтоване рішення, та підстав для скасування або зміни вказаного судового рішення колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 7 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4