Провадження №1-кс/369/3381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 23.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.260, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 23.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2014 року, більш точну дату з`ясувати не представилось можливим, невстановлені особи за попередньо змовою, маючи намір відкрито протистояти державній владі України, створили на території Луганської області не передбачені законами України збройні воєнізовані формування, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а саме заволодіння окремими територіями та їх утримання, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, блокування доріг та інших транспортних комунікації, тощо.

3 початку створення не передбачених законами України збройних воєнізованих формувань, невстановлені особи, у підконтрольних їм містах Луганської області проводили роботу, пов`язану з набором особового складу воєнізованого збройного формування, проводили навчально-тренувальну підготовку з особовим складом, та визначили функції та дії кожної особи, яка входила до їх структурних підрозділів, з метою реалізації їх злочинних цілей.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня по жовтень 2014 року, перебуваючи на території України, здійснював матеріальне сприяння діяльності будучи учасником незаконного збройного формування, діяльність якого спрямована на вчинення вибухів, підпалів, насильства над особами, знищення матеріальних об`єктів та інших дій, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 260 КК України.

Будучи обізнаним про мету та цілі незаконних збройних формувань, які направлені проти існування держави Україна, ОСОБА_5 в період з січня по жовтень 2014 року підтримував сталі контакти з керівниками їх розвідувально-диверсійних груп («ІНФОРМАЦІЯ_3», ОСОБА_6 , «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5»), які діють на території східного регіону України та їх підлеглими, організовував постачання на територію, яка підконтрольна бойовикам, найманців для ведення бойових дій проти сил Збройних Сил України, військової техніки (броньовані автомобілі «Тигр») для використання останніми у своїй незаконній діяльності.

Так, зокрема, 21-22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 у селі Чайки Києво-Святошинського району (тепер Бучанський район) Київської області, у ході телефонних розмов з невстановленими досудовим розслідуванням особами підтвердив, що у минулому організовував перетин через державний кордон України з території Російської Федерації з м. Свердловська (РФ) найманців (танкістів), їх зустріч та розташування на території Луганської області для подальшого протистояння та ведення бойових дій.

Також цього ж дня, в ході телефонної розмови ОСОБА_5 підтвердив, що вже вирішив (у минулому) питання з приводу поставки десяти танків на окуповану території Луганської області, тобто до початку фактичного існування терористичної організації ЛНР.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється в постачанні зброї, боєприпасів та військової техніки учасникам незаконних збройних формувань не передбачених законом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.260 КК України.

Крім того, у ході здійснення оперативно-розшукової діяльності співробітниками Департаменту контррозвідки СБ України (далі - ДКР СБ України) встановлено, що у жовтні 2014 року громадянин України ОСОБА_5 зберігав за місцем свого проживання та носив при собі бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Так, 23.10.2014, з метою припинення злочинної діяльності ОСОБА_5 співробітниками ДКР СБ України здійснено виїзд до адреси його фактичного проживання - АДРЕСА_1 , де біля будинку АДРЕСА_2 , розташованого на вищевказаній вулиці, було припинено протиправну діяльність останнього.

Надалі, під час здійснення огляду місця події у ОСОБА_5 , серед іншого, в кишені верхнього одягу виявлено та вилучено корпус та запал ручної гранати «РГД-5», а також 7 патронів калібру 5.45х39 мм.

Крім того, у ході огляду фактичного місця проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено реактивний протитанковий гранатомет та 15 патронів калібру 5.45х39 мм.

Відповідно до висновків експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №147/6-228/5 від 14.11.2014, 153/6 від 26.11.2014, 148/6 від 24.11.2014, 154/6 від 12.11.2014, вилучені у ОСОБА_5 під час огляду місця події та за місцем фактичного проживання предмети, а саме корпус та запал ручної гранати «РГД-5», реактивний протитанковий гранатомет та 22 патрони калібру 5.45?39 мм. є вогнепальною зброєю та боєприпасами.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Трьохізбенка Слов`яносербського району Луганської області, останнє відоме місцеперебування якого: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, а також те, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу досудового розслідування не відоме, за місцем проживання та реєстрації останній не з`являється, що свідчить про те, що вище вказана особа переховуються від органу досудового розслідування з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Зважаючи на вищевикладене, орган досудового розслідування дійшов висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи обов`язки підозрюваного які на нього покладені, свідомо не з`являючись на виклики слідчого перешкоджає проведенню досудового розслідування.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим було проведено огляд інтернет-ресурсу «МИРОТВОРЕЦЬ» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 де було виявлено інформацію, що громадянин ОСОБА_5 обміняний в 2014 році згідно Мінських домовленостей. Таким чином у органу досудового розслідування існують об`єктивні підстави вважати що ОСОБА_5 на даний момент може продовжити займатись кримінально-протиправною діяльністю на тимчасово непідконтрольних Україні територіях або поза її межами.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання відсутній, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від слідства і тим самим перешкоджає встановленню істини по справі та проведенню всіх необхідних процесуальних дій, а також те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії, які можливо провести за його відсутності проведені, керуючись ст. 40, ч. 2 ст. 280 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором було зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подається одночасно з поданням клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому до Києво-Святошинського районного суду одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу останнього.

Враховуючи викладене, слідчий просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання відповідає вимогам ст. 188 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 188 К ПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, за вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу (ч. 1). Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання (ч. 2). Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 23.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486.

24.10.2014 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

28.12.2017 року слідчим повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри від 03.03.2015 року та повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.260 та ч.1 ст.263 КК України.

31.10.2019 року постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 23.10.2014 року - зупинено.

31.10.2019 року постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У березні 2023 року в провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_8 надійшло два клопотання відносно ОСОБА_5 (щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу останнього, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після встановлення його місцезнаходження).

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, у зв`язку з чим існує потреба у наданні дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу останнього, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначенні у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слід вважати, що слідчим та прокурором надано суду достатньо доказів, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий та прокурор довів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та необхідності його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.107, 177, 183, 188, 189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу останнього, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішити в судовому засідання після затримання та приводу останнього для участі в розгляді даного клопотання.

Виконання ухвали доручити працівникам Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його затримання та долучити до матеріалів провадження.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку дії, або відкликання ухвали прокурором.

На підставі ст. 191 КПК України затримана відповідно до ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1