Справа № 352/2190/23
Провадження № 1-кп/352/271/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000275 від 09.08.2023 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, утриманця сина ІНФОРМАЦІЯ_2 інваліда дитинства другої групи, та онкохворої дружини, з середньою професійно-технічною освітою, пенсіонера, інваліда третьої групи, працюючого охоронцем в ПП «Траян», депутатом будь-якої ради не обирався, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, якому пам`ятку про права обов`язки вручена, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_6 , вчинив незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

На початку двохтисячних років, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на риболовлі в с. Хом`яківка, на теперішній час Тисменицької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, на березі озеразнайшов мисливський ніж загального призначення промислового виробництва, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії та вирішив його привласнити. Після цього ОСОБА_6 переніс даний мисливський ніж до свого місця проживання, де його і зберігав.

У березні 2021 року, ОСОБА_6 придбав автомобіль марки Renault Kangoo, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого від місця свого проживання переніс вказаний мисливський ніж та помістив до салону автомобіля, а саме поклав на підлозі зліва від водійського сидіння, де у подальшому і зберігав.

Надалі, 08.08.2023 р., приблизно о 17:15 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого Законом дозволу, в порушення спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, установленого Постановою Верховної ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», розділу II Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, достовірно знаючи, що у салоні його автомобіля марки Renault Kangoo, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зліва від водійського сидіння, знаходиться мисливський ніж, поїхав ним із с. Микитинці, Івано-Франківської ТГ, Івано-Франківського району, району Івано-Франківської області,в напрямку с. Хом`яківка, Тисменицької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

Цього ж дня, приблизно о 17.45 год. автомобіль марки Renault Kangoo, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 по вул. К. Левицького у м. Тисмениця, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, був зупинений рацівниками СРПП відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на підставі ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та п. 11 розпорядження КМУ № 181-р від 24.02.2022 «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні», для перевірки документів та транспортного засобу.

Під час розмови з працівником поліції, ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним поводженням зі зброєю, повідомив, що має при собі мисливський ніж, який в подальшому було вилучено працівниками слідчо-оперативної групи відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в області в присутності понятих.

Згідно висновку експерта наданий на дослідження ніж є контактною холодною зброєю - мисливським ножем загального призначення, промислового виробництва.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Свої неправомірні дії мотивує необізнаністю з законодавством України. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок постійних переживань значно погіршився стан його здоров`я. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, так як він вчинив незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд)передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_6 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується; працюючи займаються суспільно-корисною працею; являється єдиним працездатним утриманцем сина інваліда дитинства другої групи та онкохворої дружини; раніше не судимий; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; будучи пенсіонером та інвалідом третьої групи має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, враховуючи всі вищеперелічені обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_6 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і впливають на пом`якшення покарання, суд вважає можливим застосувати до підсудного норми ст.69 КК України та призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ст. 263 ч. 2 КК України, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає також принципу співрозмірності конкретних злочинних діянь, вчинених ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання - у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень)

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - 2390 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення судової експертизи холодної зброї.

Речові докази: контактну холодну зброю колюче-ріжучої дії - мисливський ніж загального призначення, який поміщені в камеру зберігання речових доказів ВП № 1(м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити; диск формату DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери - залишити на зберігання при матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченом негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1