печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.04.2023 в ході проведення огляду шести бронежилетів чорного кольору на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», «зразок № 5», «зразок № 6», кожен з яких складається із двох балістичних плит Level IV та із тактичного захисного жилета без маркувань з м`яким захисним елементом, які надійшли до військової частини НОМЕР_1 із військової частини НОМЕР_2 , згідно накладної № 487/25, в рамках кримінального провадження №0000370 від 09.06.2022.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 09.06.2022 за підозрою колишнього заступника Міністра оборони України у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчинене в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 Кримінального кодексу України, а також за фактами перевищення службовими особами Міністерства оборони України влади та службових повноважень при укладенні з рядом суб`єктів господарювання під час дії воєнного стану завідомо збиткових для держави договорів (контрактів, угод) про поставку товарів, засобів індивідуального захисту, продуктів харчування для потреб Збройних Сил України по завищеним цінам, низької якості та зі 100% передоплатою, що спричинило тяжкі наслідки, заволодіння службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності за попередньою змовою з іншими пов`язаними з ними особами шляхом зловживання своїм службовим становищем державними коштами в особливо великих розмірах, а також за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період службовими особами Міністерства оборони України за попередньою змовою зі службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності та іншими особами, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 426-1, частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 114-1 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування указаного кримінального провадження встановлено, що Міністерством оборони України було закуплено засоби індивідуального захисту без забезпечення контролю якості.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що закуплені Міністерством оборони України засоби індивідуального захисту не відповідають встановленим стандартам якості, що висуваються до вказаної продукції.

Разом із тим встановлено, що одним із постачальників неякісних засобів індивідуального захисту могла бути компанія IZOP-K D.O.O. за контрактом № URR060233 від 10.03.2022, згідно додаткової угоди № 1, предмет поставки якого складав: «Бронежилет рівень захисту ІІІА NIH 0101.04 та Броньовані пластини Level IV».

Згідно наявних матеріалів кримінального провадження, місцем постачання засобів індивідуального захисту за контрактом № URR060233 від 10.03.2022 була військова частина НОМЕР_2 .

В свою чергу встановлено, що військова частина НОМЕР_2 , частину бронежилетів, що були поставлені за контрактом № URR060233 від 10.03.2022, згідно накладної № 487/25, передано до військової частини НОМЕР_1 .

28.04.2023 у період часу з 11:15 до 12:40, на підставі добровільної згоди проведено огляд шести бронежилетів чорного кольору на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», «зразок № 5», «зразок № 6», кожен з яких складається із двох балістичних плит Level IV та із тактичного захисного жилета без маркувань з м`яким захисним елементом, які надійшли до військової частини НОМЕР_1 із військової частини НОМЕР_2 , згідно накладної № 487/25.

28.04.2023 визнано речовим доказом вилучені в ході проведення огляду у військовій частині НОМЕР_1 шість бронежилетів чорного кольору на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», «зразок № 5», «зразок № 6», кожен з яких складається із двох плит балістичних Level IV та із тактичного захисного жилета без маркувань з м`яким захисним елементом у зв`язку із тим, що вказані засоби індивідуального захисту можуть бути неналежної якості та не відповідати встановленим якісним показникам та вимогам.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому.

Начальник речової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт, в рамках кримінального провадження №0000370 від 09.06.2022, на майно, яке було вилучено 28.04.2023 в ході проведення огляду, а саме: шість бронежилетів бежевого кольору на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», «зразок № 5», «зразок № 6», кожен з яких складається із двох балістичних плит Level IV та із тактичного захисного жилета без маркувань з м`яким захисним елементом, які надійшли до військової частини НОМЕР_1 із військової частини НОМЕР_2 , згідно накладної № 487/25.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1