Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 721/77/22

провадження № 51 - 3519 ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2023 року,

встановив:

За вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Цим вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 в черговий раз, поза межами строку на касаційне оскарження (01 січня 2024 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена щодо ОСОБА_4 26 квітня 2023 року, тобто останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 27 липня 2023 року.

01 січня 2024 року засуджений подав касаційну скаргу, в якій знову ставить питання про перегляд вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду щодо нього у касаційному порядку, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

При черговому зверненні з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, засуджений ОСОБА_4 наводить доводи, які вже були предметом оцінки касаційного суду.

При цьому його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, як і попередні рази, не містить обґрунтованих підстав для цього, як і переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу вчасно.

Крім того, як видно з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_4 в межах строку на касаційне оскарження судових рішень, вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення щодо нього. Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 червня 2023 року касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Оскільки, подавши повторну касаційну скаргу, засуджений недоліків не усунув, ухвалою Касаційного кримінального суду від 03 серпня 2023 року його скаргу було повернуто.

Вказане свідчить, що у засудженого ОСОБА_4 була можливість у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 426 КПК, скористатися правом на касаційне оскарження судових рішень.

Таким чином, врахувавши значний проміжок часу з моменту закінчення строку касаційного оскарження судових рішень засудженим ОСОБА_4 та зважаючи на те, що у засудженого відсутні об`єктивні причини, які б перешкоджали йому вчасно звернутись з належно оформленою касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для поновлення такого строку відсутні.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Путильського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2023 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо нього.

Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3