КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/3500/20 Провадження №11-кп/824/4266/2023Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

По справі вирішено питання про процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 19.03.2017 року о 15 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Crafter 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по автодорозі м. Обухів - смт. Глеваха, в напрямку смт.Глеваха, не обрав безпечну швидкість руху у вказаній дорожній обстановці, що позбавило його змоги контролювати рух транспортним засобом і безпечно керувати ним, чим порушив п.п.1.3, 1.5, 2.9.а та 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, внаслідок чого допустив з`їзд в лівий кювет відносно напрямку його руху, з подальшим наїздом на перешкоду, а саме на (дерево). Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування судом кримінального закону, а саме положень ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції не навів належного мотивування свого рішення в цій частині та не врахував, що обвинувачений скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого потерпілій спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначає, що суд не обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, оскільки саме по собі визнання ОСОБА_7 своєї вини не може свідчити про його щире каяття.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Виключити з вироку обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, та розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оспорюється та не оскаржується, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинений з необережності, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, оскільки ОСОБА_7 визнав свою провину та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора про те, що суд неправильно визнав обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням встановлених обставин та тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а тому обґрунтовано та на законних підставах прийшов до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів також враховує позицію потерпілої, яка матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, про що свідчить відповідна заява потерпілої ОСОБА_11 (а.с.76).

Обґрунтованих даних, які б свідчили про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, у поданій апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням положень ст.75 КК України.

З наведених підстав апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4