Справа № 629/6155/20
ВИРОК

іменем України

21.11.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000933 від 25.07.2020 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова Харківської області,громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працював водієм у ТОВ «Кредо» та ТОВ «Стревенс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

25.07.2020 о 12:00 годині ОСОБА_2 знаходився без руху в салоні автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_1 , який був технічно справним, за межами проїзної частини вул. Живописна смт. Катеринівка Лозівського району Харківської області.

Через деякий час ОСОБА_2 , діючи необережно, перед початком руху і виїздом на головну проїзну частину вул. Живописна не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, почав здійснювати виїзд, створивши небезпеку ОСОБА_9 , який керував технічно справним мотоциклом «HONDA VFR-800», н.з. НОМЕР_2 та рухався з права від автомобіля по вул. Живописна, з боку міста Лозова у напрямку смт. Панютіно, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що призвело до зіткнення автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та мотоциклу «HONDA VFR-800», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «MAN», н.з. НОМЕР_1 , не зорієнтувався в дорожній обстановці, проявив неуважність та перед початком руху і виїздом на головну проїзну частину не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, створивши небезпеку ОСОБА_9 , який керував мотоциклом «HONDA VFR-800», н.з. НОМЕР_2 та рухався з права від автомобіля по головній вулиці Живописна з боку міста Лозова у напрямку смт. Панютіно, що призвело до зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної події особа, яка керувала мотоциклом «HONDA VFR- 800», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явився травматичний шок, зумовлений тупою травмою тіла з переломами шийного хребця, ушкодженням спинного мозку і переломом ліктьової кістки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не визнав та показав, що 25.07.2020 він керував автомобілем «MAN», розвозив продукти по торгівельним точкам. Близько 12:00 години він приїхав до торгівельної точки, зупинився з лівої сторони проїзної частини. Після вивантаження продуктів, здійснив поворот направо по направленню до міста Ізюм. Перед тим, як почати рух, подивися у праве дзеркало і побачив два автомобіля, за якими їхав мотоцикл, як йому здалося з увімкненою фарою. У цей час він порахував, що відстань від нього до автомобілів була приблизно 200 метрів, може трохи більше. Автомобілі їхали з невеликою швидкістю. За автомобілями з тією же швидкістю рухався мотоцикл, увімкнувши правий поворот. Впевнившись, що він не становить їм загрози, почав рух фактично з маневру правого повороту. Коли він находився на своїй проїзній частині, почув характерний звук мотору, який набирає швидкість, повернувся та побачив, що мотоцикл почав набирати швидкість та обганяти легкові автомобілі, які рухались перед ним та почав наближатись до нього. Розуміючи, що його зупинка перегородить проїзну частину, тому що у той момент його автомобіль уже був на проїзній частині та пересікав її, він намагався швидше пересікти проїзну частину, але його зусилля не дали результату, тому що мотоцикл продовжував набирати швидкість і коли вже він майже пересік проїзну частину, відчув удар у праву задню частину автомобіля. Швидше він не міг закінчити поворот, оскільки автомобіль «MAN2 це вантажний автомобіль і він не може моментально пришвидшитись. Вважає, що якщо б мотоцикл не почав різко набирати швидкість, він би навіть, не пришвидшуючись, закінчив маневр повороту і зіткнення би не сталось. Зазначив, що він перетинав дорогу приблизно зі швидкістю 5 км/год. Дивлячись лише у дзеркало заднього виду він зміг оцінити дорожню обстановку. Після зіткнення мотоцикліст та мотоцикл знаходились окремо, між ними була відстань приблизно 2 метра, від правої сторони автомобіля мотоцикліст та мотоцикл лежали на відстані можливо 1 метр. Після зіткнення він проїхав можливо 2 метра, йому потрібен був час, щоб зупинитись, як відчув удар натиснув на гальма. Місце зіткнення було трохи далі ніж проїзна частина, приблизно місце зіткнення було, де лежав мотоцикліст. Зіткнення відбулося на дорозі на місто Ізюм. Мотоцикліста поливав водою на грудину, притримував його, щоб він не піднімався і не зробив собі травм.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 25.07.2020 у сина ОСОБА_12 був день народження, він поїхав до міста заправлятися. Їй зателефонували та повідомили, що син потратив у дорожньо-транспортну пригоду. На момент дзвінка син ще був живий. Коли вона прихала на місце події там вже була швидка допомога, проте син був мертвий. Машина стояла трішки на краю проїзної частини. Погода була сухою. ДТП сталося в Лозівському районі, смт. Катеринівка на перехресті. Обвинувачений жодної допомоги не надавав, вибачення за скоєне не просив, в поховані сина участі не приймав.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що померлий ОСОБА_12 є його сином. 25.07.2020 йому подзвонив брат жінки та повідомив, що дитина загинула. Він приїхав на місце ДТП, син лежав на проїзній частині накритий. Автомобіль, який став винуватцем пригоди, стояв в напрямку міста Ізюм. На мотоциклі була розбита фара, руль був звернутий, була подряпана його права сторона.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що в 2020 році він разом зі своїм сином ОСОБА_14 під`їхав до магазину «Сім`я» зі сторони міста Лозова за адресою: смт. Катеринівка, вул. Живописна. Коли він почав від`їжджати, дивився в сторону с. Панютино. Побачив, як від продовольчого магазину почав рух вантажний автомобіль. Він подивився вправо в сторону міста Лозова, побачив, як рухався мотоцикл по своїй смузі зі швидкістю приблизно 70-80 км/год, Він проводжав мотоцикл зором, повернув голову на перехрестя. В цей момент мотоцикл врізався в автомобіль, а саме: вантажівка була в повільному русі близько 5 км/год., перетинала перехрестя і фактично перекрила мотоциклу проїзну частину. Мотоцикл зіткнувся з вантажівкою в районі колеса, хлопець вдарився головою та плечем в будку автомобіля. На автомобілі був слід прим`ятий, на мотоциклі вилка передня зігнулася. Водій мотоциклу впав практично біля авто, чоловік підбіг та поклав його рівніше на дорозі.

Свідок ОСОБА_15 , будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що він разом із ОСОБА_2 на автомобілі «MAN» прибули вивантажувати товар до магазину у селі Катеринівка близько 12:00 години. На початку 13:00 години вивантажили товар, він сів у машину, чекав на водія. На вулиці було тепло, погода була суха, опадів не було, світило сонце. Він дістав судок та почав їсти, водій ОСОБА_2 прийшов і вони поїхали. Дорогу переїжджали зі швидкістю приблизно 5 км/год., Подивившись, побачили, що першим рухався мотоцикліст із дуже великою швидкістю по зустрічній смузі, обганяв машини. Вони вже переїжджали дорогу, переїхали більше половини, думали, що він об`їде позаду. Перед зіткненням мотоцикліст не здійснював гальмування, чутно як він набирав швидкість, рухався зі швидкістю близько 170-180 км/год. Потім пройшло десь 5-6 секунд і був удар в машину, через що вони зупинились.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фото-таблицею до нього від 25.07.2020 слідує, що дорожньо-транспортна пригода сталася в Харківській області, Лозівський район, смт. Катеринівка, на перехресті вул. Живописна та вул. Могильченко. Місце дорожньо-транспортної пригоди розташоване на нерегульованому перехресті з асфальтно-бетонним покриттям, яке на момент огляду сухе, дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 8 м, число смуг для руху в напрямку огляду 2, їх ширина 8,0; 9,7 м. Праворуч та ліворуч розміщенні будівлі сільського типу. Спосіб регулювання руху на цій ділянці: дорожня розмітка. Ділянка дороги з денним освітленням. Загальний стан видимості дороги 150 м, зона видимості елементів проїзної частини з робочого місця водія 150 м, із ввімкненим світлом фар: ближнім 150 м, при денному світлі 150 м. Сліди шин та гальмування відсутні. Ознаки напряму руху транспортного засобу: по розташуванню транспортних засобів на проїзній частині. Наявний осип скла та пластмаси.

Відомості про труп та опис його одягу: труп лежить на спині, голова догори, руки витягнуті вздовж тулуба, ліва нога витягнута, права відведена в сторону, головою труп звернутий в бік 2-х цеглового буд. по вул. Живописна, стопами в бік ставка, ліва стопа в 30 см від правої бокової частини автомобіля. На трупі одягнуто: футболка бавовняна сіра з чорними написами, брюки темно сині, труси чорні, шкарпетки бавовняні сірі, на правій стопі кросівок з чорного шкірозамінника, одяг надмірно пошкоджений, мається розриви штанини лівих брюк в попередній поверхні, в області коліна. Труп прохолодний на дотик, трупне заклякання добре виражене в усіх м`язах, трупні плями зливні багряно-фіолетового кольору, вбачається на задній поверхні тіла при натисканні зникають і відновлюють через 35 с (17:18) на тильній поверхні права та ліва кисті на згинанні лівого передпліччя в середньо-верхній третині на передній поверхні лівого коліна, на лобі зліва маються садна з червоною поверхнею, розташованою нижче навколишньої шкіри, мається підвищена рухливість ділянки лівого ліктьового суглобу. Кістки черепа, ребра і кістки нижніх кінцівок на дотик цілі.

Під час огляду транспортних засобів встановлено, що автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_1 , має завантаженість 4000 кг, у нього деформована бокова частина права в нижній частині; мотоцикл «HONDA VFR-800», н.з. НОМЕР_2 , має деформацією передньої частини.

У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 12-17/182-ЛЗт/20 від 20.10.2020 слідує, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , 1996 р.н., з урахуванням результатів лабораторних експертиз у ОСОБА_12 встановлені наступні тілесні ушкодження:

- садна на лобі зліва (0,7x0,4см), на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу (2,5x1,2см), на згинальній поверхні лівого передпліччя в середньо-верхній третині (14x4,5см), на розгинальній поверхні лівого ліктя (4,5x4см), на тильній поверхні лівого променевозап`ясного суглобу (4x2см), на тильній поверхні проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті (3,5x1,5см), на тильній поверхні правої кисті в області проекції 2-ої п`ясної кістки (1,5x1см), на розгинальній поверхні правого ліктя (7,5x4,5см), на тильній поверхні нігтьової фаланги першого пальця правої кисті (1,5x0,7см), на передній поверхні лівого коліна (8x6см);

- закритий осколковий перелом голівки лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням кісткових уламків;

- крововиливи в м`які тканини заднього середостіння та біля воріт обох легень;

- осколковий перелом 6-го шийного хребця зі зміщенням і пошкодженням спинного мозку на цьому рівні.

Всі вищевказані тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, утворилися в період однієї події від дії тупих твердих предметів чи при ударі (ударі-ковзанні) о такі і за своїм характером, локалізацією і взаєморозташуванням вказують на те, що могли бути отримані в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, адже викликали розвиток загрозливого для життя явища - травматичного шоку (згідно п. 2.1.3 ж, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_16 під час дорожньо-транспортної пригоди і настанням його смерті.

На момент настання смерті ОСОБА_11 був тверезий: при судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_12 , 1996 р.н., етиловий, метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутіловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

Всі тілесні ушкодження, що виявлені на трупі ОСОБА_12 , 1996 р.н., могли бути отримані в умовах дорожньо-транспортної пригоди - в строк і при обставинах, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи.

Причиною смерті ОСОБА_12 , 1996 р.н., явився травматичний шок, зумовлений вищевказаною тупою травмою тіла з переломами шийного хребця, ушкодженням спинного мозку і переломом ліктьової кістки.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 7/1132 СЕ-20 від 22.09.2020 слідує, що в момент первинного контакту мотоцикл «Honda», р.н. НОМЕР_3 контактував своєю передньою частиною з правою боковою частиною автомобіля «MAN», р.н. НОМЕР_1 .

В момент первинного контакту взаємне розташування транспортних засобів відносно один одного було таким, що мотоцикл «Honda», р.н. НОМЕР_3 , контактував своєю передньою частиною з правою боковою частиною автомобіля «MAN», р.н. НОМЕР_1 , при цьому кут між їх повздовжніми осями складав приблизно 70±10°(зображення 1).

Місце зіткнення автомобіля «MAN», р.н. НОМЕР_1 , з мотоциклом «Honda», р.н. НОМЕР_3 , знаходиться в районі осипу скла та пластику по напрямку руху мотоциклу «Honda», р.н. НОМЕР_3 , а саме: в напрямку від м. Лозова до вул. Могильченко. Більш точно встановити місце зіткнення вищевказаних транспортних засобів з розмірним орієнтуванням відносно меж проїзної частини неможливо.

Автомобіль «MAN», р.н. НОМЕР_1 , в момент первинного контакту з мотоциклом «Honda», р.н. НОМЕР_3 , знаходився в русі.

Як слідує з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 7/1130 СЕ-20 від 14.08.2020 на момент експертного огляду, а отже і на момент ДТП, робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «MAN», р.н. НОМЕР_1 , перебували у працездатному стані та не мали несправностей, які впливали б на їх вихідні параметри.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою від 10.08.2020 за участю ОСОБА_2 в якості свідка відтворено обставини та механізм ДТП, яка відбулася 25.07.2023 приблизно о 12:00 годині в районі перехрестя вул. Могильченко та вул. Живописна с. Катеринівка Лозівського району Харківської області. ОСОБА_2 зазначив про те, що він 25.07.2020 приблизно о 12:00 годині знаходився в салоні автомобіля «MAN», р.н. НОМЕР_1 . Автомобіль «MAN» знаходився за межами проїзної частини вул. Живописна паралельно меж проїзної частини, передня частина була направлена в сторону смт. Панютино. Через деякий час він відновив рух, здійснив маневр вправо і проїхав деяку відстань, на проїзній частині вул. Живописна відбулося зіткнення з мотоциклом, який рухався від нього по вул. Живописна зі сторони м. Лозова в напрямку смт. Панютино зі швидкістю не менше 110 км/год. Зіткнення відбулося на полосі руху мотоцикла. До зіткнення гальмування він не застосовував, він рухався зі швидкістю близько 5-10 км/год. Як відносно меж проїзної частини рухався мотоцикл він пояснити не може. Далі ОСОБА_2 відтворив механізм ДТП та вказав на проїзній частині місце зіткнення.

Замірами встановлено, що місце зіткнення розташоване на відстані 0,4 м від правого краю проїзної частини по ходу руху мотоцикла. Швидкість руху мотоцикла склала не менше 110 км/год. Автомобіль «MAN» стояв за межами проїзної частини таким чином, що його правий габарит розташовувався на відстані 1,4 м від початку лівої межі проїзної частини вул. Живописна по ходу руху мотоцикла. З моменту відновлення руху до зіткнення водій подолав відстань 16,7 м за 11 с.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою від 10.08.2020 свідок ОСОБА_13 відтворив обставини та механізм ДТП, яка відбулася 25.07.2023 приблизно о 12:00 годині в районі перехрестя вул. Могильченко та вул. Живописна с. Катеринівка Лозівського району Харківської області. Зазначив про те, що 25.07.2020 він побачив, що за межами проїзної частини вул. Живописна паралельно меж проїзної частини стояв автомобіль «MAN». Передня частина автомобіля була направлена в сторону смт. Панютино. Через деякий час водій відновив рух, при цьому виїхав на проїзну частину вул. Живописна і проїхав деяку відстань, відбулося зіткнення з мотоциклом, який рухався по вул. Живописна зі сторони вул. Лозова зі швидкістю 60-70 км/год. До зіткнення водій мотоциклу не здійснював маневр ні вправо ні вліво. Прийняв чи водій мотоциклу до зіткнення гальмування свідок пояснити не зміг.

На момент ДТП проїзна частина була суха, горизонтально профілю, покриття дороги асфальтобетонне. Будь-які перешкоди для руху автомобіля «MAN» були відсутні, будь-які інші транспортні засоби у момент події були відсутні. Свідок ОСОБА_13 відтворив обставини та механізм ДТП та показав на проїзній частині місце зіткнення транспортних засобів. Замірами було встановлено, що місце зіткнення розташовано на відстані 6,7 м від лівого краю проїзної частини по ходу руху мотоцикла. Свідок вказав, як відносно межі проїзної частини рухався водій мотоцикла. Замірами встановлено, що у момент ДТП водій мотоцикла рухався по проїзній частині на відстані 1,3 м від правого краю проїзної частини по ходу його руху. Далі експериментальним шляхом встановлено, що з моменту виїзду автомобіля «MAN» на проїзну частину він подолав відстань рівну 15,3 м за 2,0 с.

У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 7/1253СЕ-20 від 27.08.2020 слідує, що по показанням свідка ОСОБА_13 : у даній дорожній обстановці водій автомобіля «MAN» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «MAN» ОСОБА_2 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «MAN» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

У даній дорожній обстановці водій мотоцикла «HONDA» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання постанови: «Чи мав водій мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_11 технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем шляхом виконання Правил дорожнього руху?», за показаннями свідка ОСОБА_13 не виявляється можливим.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання постанови: «Чи маються в діях водія мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?», за показаннями свідка ОСОБА_13 не виявляється можливим.

По показанням свідка ОСОБА_2 : у даній дорожній обстановці водій автомобіля «MAN» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «MAN» ОСОБА_2 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «MAN» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

У даній дорожній обстановці водій мотоцикла «HONDA» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання постанові?: «Чи мав водій мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем шляхом виконання Правил дорожнього руху?», за показаннями свідка ОСОБА_2 не виявляється можливим.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання постанови: «Чи маються в діях водія мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?», за показаннями свідка ОСОБА_2 не виявляється можливим.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_2 про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії загиблого ОСОБА_12 , який не маючи посвідчення водія, керував мотоциклом та через перевищення швидкості руху допустив зіткнення із автомобілем під його керуванням, слід виходити з того, що такі покази обвинуваченого спростовані сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, як слідує з показів обвинуваченого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_15 перед початком руху автомобіля «MAN» його водій ОСОБА_2 та пасажир цього автомобіля ОСОБА_15 добре бачили, що по головній дорозі, на яку намагався виїхати ОСОБА_2 , по напрямку їх маневру рухалися інші транспортні засоби, серед яких був і мотоцикл.

Відповідно водій ОСОБА_2 повинен був суворо додержуватися вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки він починав рух, здійснюючи виїзд на головну дорогу, по якій рухалися інші транспортні засоби.

З показів свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні слідує, що мотоцикл під керуванням ОСОБА_12 рухався прямо по своїй смузі. Такі ж покази свідок ОСОБА_13 надав і під час слідчого експерименту 10.08.2020, показуючи про те, що до зіткнення водій мотоцикла не гальмував та не маневрував.

Покази свідка ОСОБА_13 щодо відсутності маневрів з боку мотоцикла перед зіткненням узгоджуються із схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, з якої слідує, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху мотоцикла «HONDA».

З показів свідка ОСОБА_13 під час слідчого експерименту слідує, що мотоцикл «HONDA» рухався зі швидкістю приблизно 60-70 км/год, проте з наданих цим же свідком показів суду, слідує, що мотоцикл «HONDA» рухався зі швидкістю приблизно 70-80 км/год.

Суд не розцінює такі розбіжності в показах свідка як суттєві і приймає до уваги, що покази свідка ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, які були враховані під час проведення судової автотехнічної експертизи № 7/1253СЕ-20 від 27.08.2020, є більш точними, оскільки такі покази свідка надавалися безпосередньо після події ДТП і свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що він ознайомлювався із протоколом слідчого експерименту без зауважень, а тому, на думку суду, похибка в оцінці свідком швидкості руху мотоцикла станом на 2023 рік є незначною і не може вказувати на неправдивість показів свідка під час досудового розслідування.

При цьому, суд звертає увагу, що з показів обвинуваченого ОСОБА_2 суду після зіткнення мотоцикліст та мотоцикл знаходились від правої сторони автомобіля на відстані приблизно 1 метр; з показів потерпілої ОСОБА_5 суду після зіткнення мотоцикла та автомобіля її син, на момент телефонного дзвінка, ще був живий; з показів свідка ОСОБА_13 суду водій мотоциклу впав практично біля авто; зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що труп розташований безпосередньо біля автомобіля «MAN».

Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на ті механічні ушкодження, які після зіткнення отримали автомобіль «MAN» та мотоцикл «HONDA», приймаючи до уваги локалізацію, кількість та тяжкість тілесних ушкоджень, які отримав ОСОБА_12 , суд надає перевагу показам свідка ОСОБА_13 щодо швидкості руху мотоцикла «HONDA» перед зіткненням і не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_2 , який під час слідчого експерименту за його участю заявляв про швидкість руху мотоцикла «HONDA» під керуванням ОСОБА_12 не менше 110 км/год, а також критично оцінює та не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_12 рухався на мотоциклі зі швидкістю приблизно 170-180 км/год, оскільки такі покази не ґрунтуються на сукупності доказах, зібраних під час досудового слідства та досліджених в судовому засіданні, які би могли вказувати на велику швидкість руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_12 перед зіткненням.

Суд вважає, що водій ОСОБА_2 , який бачив мотоцикл, що наближався по головній дорозі, не мав права починати рух та виїжджати на смугу руху мотоцикла, проте ОСОБА_2 , всупереч п. 10.1 Правил дорожнього руху, не тільки почав рух, але, як повідомив суду сам обвинувачений, він намагався швидше пересікти проїзну частину, по якій рухався мотоцикл, що вказує на грубе порушення водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху.

Обвинувачений ОСОБА_2 звертав увагу суду на те, що ОСОБА_12 не мав відкритої водійської категорії на право керування мотоциклом. Крім цього, обвинувачений та захисник вважали, що в діях ОСОБА_12 також наявні порушення Правил дорожнього руху.

Надаючи оцінку таки доводам сторони захисту, суд вважає, що дійсно з формулювання обвинувачення ОСОБА_2 слід виключити посилання на те, що ОСОБА_12 був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Тому суд, формулюючи у вироку обвинувачення, визнане судом доведеним, вважає ОСОБА_12 особою, яка керувала транспортним засобом мотоциклом, а відсутність у ОСОБА_12 категорії на право керування мотоциклом не спростовує того факту, що ОСОБА_12 був учасником дорожнього руху, використовував автомобільну дорогу, вулицю, керуючи мотоциклом і така відсутність у загиблого відповідної категорії на право керування мотоциклом не звільняла водія ОСОБА_2 від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Критично оцінюючи доводи сторони захисту, суд також звертає увагу і на вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Слід звернути увагу на те, що ті докази, які покладені в основу вироку, як окремо, так і в своїй сукупності, надали суду можливість дійти висновку про порушення водієм ОСОБА_17 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, а тому не надання експертним шляхом відповідей на питання слідчого: «Чи мав водій мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем шляхом виконання Правил дорожнього руху?», «Чи маються в діях водія мотоцикла «HONDA», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?», не виключає наявність порушень в діях водія ОСОБА_2 та не звільняє його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд вважає необґрунтованими заяви обвинуваченого та захисника, які в судових дебатах, а обвинувачений і під час надання йому останнього слова, вказували на неповноту досудового розслідування, на надання слідчим на вирішення судової автотехнічної експертизи неповних чи невірних вихідних даних та про необхідність проведення нової судової автотехнічної експертизи.

Такі заяви сторони захисту суперечать діям та позиції сторони захисту під час судового розгляду, оскільки ані захисник, ані обвинувачений не заявляли суду клопотань про необхідність збору нових доказів (вихідних даних), про надання доручень органу досудового розслідування про проведення слідчих дій в порядку ст. 333 КПК України, про необхідність здійснення нових замірів на місці пригоди шляхом проведення слідчих експериментів, якщо заміри, які були здійснені слідчим, є некоректними, про необхідність допиту експерта або про необхідність проведення нових експертних досліджень. При цьому на питання суду, яким чином обвинувачений ОСОБА_2 , який залишив межі держави та на цей час проживає у ФРН, зможе, в разі необхідності, безпосередньо прийняти участь в можливих слідчих діях в порядку ст. 333 КПК України, спрямованих на збір тих вихідних даних, про які заявляє він, відповів суду, що в найближчий час він не збирається повертатися в Україну, а тому заяви сторони захисту щодо необхідності усунення неповноти досудового розслідування суд вважає формальними за змістом.

У зв`язку із цим суд зауважує, що в даному кримінальному провадження суд виконав вимогу ч. 6 ст. 22 КПК України та, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, кримінальне провадження з 2020 року розглядалося декількома складами суду двох судів і сторона захисту, за наявності відповідних заяв або клопотань, мала всі можливості поставити перед судом ті питання, про які вона заявила в стадії судових дебатів.

Суд вважає, що сторона захисту у відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України була вільною у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та мала можливість згідно ч. 2 ст. 22 КПК України на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Доказом цього є технічний запис судового засідання, де сторона захисту вважала можливим закінчувати з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами і переходити до стадії судових дебатів, перед якими просила лише надати час для підготовки захисту до дебатів.

Що стосується не допиту судом свідка ОСОБА_14 , про допит якого заявляла сторона захисту, то слід зазначити, що сам захисник ОСОБА_8 повідомив суду про неможливість забезпечити явку свідка захисту до суду, оскільки свідок є військовослужбовцем Збройних сил України, а з показів батька даного свідка свідка ОСОБА_13 слідує, що його син ОСОБА_14 приймає безпосередню участь в захисті держави в місті Бахмут і забезпечити зв`язок із ним і допит шляхом відеоконференції неможливо.

Таким чином, фактичними обставинами кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді смерті ОСОБА_12 був породжений конкретними діями обвинуваченого ОСОБА_2 , а тому всі заяви сторони захисту про неповноту досудового слідства і судового розгляду є лише бажанням сторони захисту затягнути судовий розгляд з метою подальшого уникнення ОСОБА_2 кримінальної відповідальності за скоєне.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_2 має середню спеціальну освіту, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в Україні був працевлаштований водієм, де характеризувався позитивно, як дисциплінований та уважний працівник, який свою роботу виконує на високому рівні, акуратний, допомагає колегам по роботі, до виконання доручень адміністрації відноситься сумлінно, розсудливий, дисциплінований, серед колег користується повагою, громадських нарікань не має.

В той же час суд враховує і поведінку обвинуваченого ОСОБА_2 під час судового розгляду, який не повідомив суд про зміну місця свого фактичного проживання, про намір залишити територію України та залишив територію України, що стало відомо суду лише шляхом отримання такої інформації з Державної прикордонної служби України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Прокурор просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із позбавленням права керування транспортними засобами; потерпіла ОСОБА_5 , як і її представник, просили суд призначити обвинуваченому найсуворіший вид покарання, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 основне покарання у виді позбавлення волі, але не вбачає підстав для призначення його в максимальному строку, визначеному санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки підстави, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Незважаючи на те, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення є необережним, але воно є тяжким, внаслідок якого настала смерть потерпілого, а, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому покарання у виді позбавлення волі повинно бути призначено із реальним його відбуттям із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2 має посвідчення водія.

Таким чином, покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи те, що цивільний позов у кримінальному провадженні залишений без розгляду, а підстав для застосування спеціальної конфіскації не має, відповідно є всі підстави для скасування арешту з транспортних засобів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 118, 122, 124 КПК України.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість роківз позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Рахувати початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_2 з дати його затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи, в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 4 (чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи, в сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 2 (дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи, в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 4 (чотири) копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29.07.2020, на мотоцикл «ХОНДА», н.з. НОМЕР_3 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29.07.2020, на автомобіль «МАН», н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Речові докази:

- автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_1 повернути ТОВ «КРЕДО»;

- мотоцикл «HONDA VFR-800», н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1