ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого, про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та відносно останнього продовжено запобіжний захід у вигляді тримання до 15 березня 2024 року зменшивши розмір застави до 4 698 280 грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не перестали існувати, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому за необхідне є продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування зменшився з часу постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу і вказаний розмір хоча і не перестав існувати, однак дещо зменшився, оскільки вирішено питання про про накладення арешту на транспортні засоби, які належать підозрюваному, крім того дружина підозрюваного перебуває на пізньому строку вагітності, що, відповідно, ускладнить його ймовірність переховуватися від слідства та суду, що має наслідком його більш міцні соціальні зв`язків, а тому існують обставини для зменшення розміру застави.

Вказує, що враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його майновий та сімейний стан, наявність на утриманні вагітної дружини, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, за доцільне є визначити підозрюваному заставу в розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот дев`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 698 280 (чотири мільйони шістсот дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого або визначити заставу у розмірі від 20-80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя, зменшивши розмір застави, не врахував, що попередній розмір застави так і зменшений є непомірним для підозрюваного, а вихід за межі, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України є необґрунтованим.

Зазначає, що клопотання не містять доказів обґрунтованості підозри; прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України; підозрюваний має міцні соціальні звязки.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходив з того, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому за необхідне є продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Також, слідчий суддя послався на те, що ризик переховуватися від органу досудового розслідування з часу постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу хоча і не перестав існувати, однак дещо зменшився, оскільки вирішено питання про про накладення арешту на транспортні засоби, які належать підозрюваному, крім того дружина підозрюваного перебуває на пізньому строку вагітності, що, відповідно, ускладнить його ймовірність переховуватися від слідства та суду, що має наслідком його більш міцні соціальні зв`язків, а тому існують обставини для зменшення розміру застави

З даним висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується частково виходячи з наступного.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд вважає, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , також враховуючи, що було встановлено наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та які на даний час не змінилися, є реальними та достатніми для продовження останньому аналогічного запобіжного заходу.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів вважає висновки слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком обґрунтованим, однак не погоджується з визначеним розміром застави.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого щоб не здійснити втечу. Правильно перевіривши всі обставини провадження, визначаючи розмір застави 1609 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 698280 грн, на переконання колегії суддів, слідчий суддя належним чином не врахував обставини вчинення злочину, особу підозрюваного, його майновий стан.

Згідно клопотання слідчого, необхідність обрання застави у розмірі 1863 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, останній обґрунтував значним доходом від злочинної діяльності, придбанням нерухомого та рухомого майна а саме: квартири та трьох автомобілів.

Однак, відповідно до клопотання слідчого обставини справи вказують на один епізод отримання неправомірною вигоди у розмір 7 000 доларів США.

Також, матеріалами справи не доведено коли саме було куплено траспортні засоби, на які послався прокурор в клопотанні, та чи куплені дані траспортні засоби саме на кошти, одержані злочинним шляхом. В свою чергу, підозрюваний ОСОБА_10 зазначив, що з 2019 року займається перепродажем автомобілів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_11 з 21.12.2019 року, що також свідчить про безпідставність твердження сторони обвинувачення про те, що дана квартира отримана за кошти, одержані злочинним шляхом.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає недоведеним посилання сторони обвинувачення на вищезазначені обставини справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Також, відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Крім того, ЕСПЛ, 13 січня 2022 року виніс рішення у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), де зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

З огляду на це, апеляційний суд, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, обсягу підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та доведених ризиків, вважає що визначений слідчим суддею розмір застави, є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

На переконання колегії суддів, в даному випадку, враховуючи обставини вчинення злочину, до ОСОБА_8 необхідно застосувати розмір застави, який буде перевищувати встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак, у розмірі 350 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 058 050 грн., яка в повній мірі відповідає майновому стану підозрюваного, не є завідомо непомірною для нього, здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та відповідає вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану ухвала у зв`язку з цим підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині визначення розміру застави.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_8 суму застави в розмірів 350 (триста пятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 058 050 (один мільйон пятдесят вісім тисяч пятдесят) грн., яку підозрюваний, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.

У разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити його з під варти та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4