Справа № 458/160/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисників обвинуваченої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення від 27.02.2024 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2023 за № 0000060 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Турка Львівської області, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, працює сестрою медичною загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини в Комунальному некомерційному підприємстві "Турківський центр надання первинної медико-санітарної допомоги" Турківської міської ради, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

28.11.2023 року близько о 16.50 год. водій ОСОБА_5 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Турка Самбірського району Львівської області по вул. Івана Франка, поблизу будинку № 102, порушила вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.7 (водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності), п.1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Розділу 2 п.2.3.б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 2.9. а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що вона, будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Івана Франка в напрямку вулиці Круг Городище м. Турка Самбірського району Львівської області, в світлу пору доби, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в межах населеного пункту з перевищенням дозволеної швидкості руху до 50 км/год., а саме рухаючись з швидкістю 81 км/год, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду для свого руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_4 , що здійснював переїзд проїзної частини зліва-на-право відносно напрямку її руху, маючи технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням потерпілого, шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, зокрема шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, в результаті чого допустила зіткнення керованого нею автомобіля із велосипедом під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в лобній ділянці справа, садна на правій половині обличчя, закритого перелому лівої променевої кістки, масивних крововиливів на нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

27.02.2024 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вказаному в угоді кримінальному правопорушенні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. При цьому, сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 286-1 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі. Щиро розкаялася у вчиненому, вказала, що розуміє, що скоїла злочин, наслідки своїх дій, зробила для себе висновки на майбутнє щодо неприпустимості вчинення подібного. Шкоду потерпілому повністю відшкодувала, сприяла досудовому розслідуванні, не заперечувала своєї вини у вчиненому. Вказала, що офіційно працевлаштована, має сталий дохід. Просила затвердити угоду про примирення з потерпілим від 27.02.2024 та призначити їй із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Просила врахувати, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей, вихованням яких займається самостійно, оскільки чоловік перебуває за межами України.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_5 вказуючи на наявність у матеріалах кримінального провадження відсутності обмежень, які виключають укладення угоди про примирення, те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином, матеріальну шкоду потерпілому у вигляді витрат, пов`язаних із його лікуванням, моральну шкоду відшкодовано обвинуваченою у повному обсязі в сумі 25 000 грн., наявність виключно позитивної характеристики як з місця роботи, так і за місцем проживання, яка на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не перебуває, має постійне місце проживання та офіційно працевлаштована, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, обставин, що пом`якшують її покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриття злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, просили затвердити угоду про примирення та призначити покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20% від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення, призначити їй погоджене в угоді про примирення покарання. Вказав, що вибачив обвинуваченій вчинене, йому відшкодовано всі завдані збитки, претензій не має.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, така відповідає вимогам КПК, КК України, покарання погоджене сторонами угоди із застосуванням ст. 69 КК України відповідає вимогам закону, з урахуванням наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченої, яка є молодою за віком, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, постійне місце праці, а відрахуванням нею в межах призначеного покарання коштів в користь держави з урахуванням введеного воєнного стану буде доцільним та виправданим.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були вчинені нею, тобто вона обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Також суд встановив, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Водночас, суд достовірно пересвічився, що укладення угоди між обвинуваченою та потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови укладеної угоди від 27.02.2024 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину та ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченої, її поведінку після вчинення злочину, наявність пом`якшуючих обставин, у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданого збитку, з урахуванням позитивних даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , відсутністю будь-яких претензій з боку потерпілого, те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце праці, у сукіпності такі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання обвинуваченій, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачена в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1, 2 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке знайшло свій прояв у тому, що обвинувачена розуміє та засуджує свої дії, критично оцінює свою протиправну поведінку, жалкує про спричинені потерпілому наслідки, готова нести покарання; активне сприяння розкриттю кримінального проступку, що, зокрема не заперечив прокурор та, що як зазначив, знайшло прояв у тому, що обвинувачена сприяла досудовому розслідуванню, визнавала свою вину; добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджено розпискою потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій у відповідності до ч. 1 ст. 67 КК України суд не встановив.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_8 суд бере до уваги, що вона раніше не судима, її молодий вік, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах в Турківській ЦРП не знаходиться, працює сестрою медичною загальної практики сімейної медицини лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини в Комунальному некомерційному підприємстві "Турківський центр надання первинної медико-санітарної допомоги" Турківської міської ради, одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Щодо призначення додаткового покарання, то зважаючи на те, що причиною вчинення цього злочину стало порушення обвинуваченою Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що підвищує його суспільну небезпеку, тому суд не знаходить законних підстав для звільнення ОСОБА_8 від призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами сприятиме запобіганню вчиненню обвинуваченою нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 27.02.2024 між обвинуваченою та потерпілим та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-23/24047-ІТ від 22.12.2023 в розмірі 3786,40 грн, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-23/24049-ІТ від 26.12.2023 в розмірі 5679,60 грн, комплексної судової інженерно-транспортної експертизи № КСЕ-19/114-23/25243 від 26.12.2023 в розмірі 7572,80 грн, то такі підлягають до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 04.12.2023 на: велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника, а також чотири фрагменти пластмаси, з яких три фрагменти чорного кольору та один фрагмент червоного кольору, які відламані від світловідбивача велосипеда та котрі опечатано в спецпакет Національної поліції України з №SUD1025468, які належать ОСОБА_4 - необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 04.12.2023 на автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам відчужувати та розпоряджатися вказаним автомобілем - необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Щодо запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 10.01.2024 до обвинуваченої ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Щодо речових доказів.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника повернути потерпілому ОСОБА_4 ; чотири фрагменти пластмаси, з яких три фрагменти чорного кольору та один фрагмент червоного кольору - знищити; автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 вважати повернутим обвинуваченій ОСОБА_5 на підставі розписки від 25.01.2024; DVD-R диск із трьома відеофайлами залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000060.

Цивільного позову заявлено не було.

Керуючись ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , яка укладена 27.02.2024 в м. Турка.

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити їй покарання зі застосуванням ст. 69 КК України, у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням в користь держави 20 % від заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-23/24047-ІТ від 22.12.2023 в розмірі 3786,40 грн, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-23/24049-ІТ від 26.12.2023 в розмірі 5679,60 грн, комплексної судової інженерно-транспортної експертизи № КСЕ-19/114-23/25243 від 26.12.2023 в розмірі 7572,80 грн, а всього на загальну суму 17 038,80 грн.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 04.12.2023 на: велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника, а також чотири фрагменти пластмаси, з яких три фрагменти чорного кольору та один фрагмент червоного кольору, які відламані від світловідбивача велосипеда та котрі опечатано в спецпакет Національної поліції України з №SUD1025468, які належать ОСОБА_4 - скасувати.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 04.12.2023 на автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам відчужувати та розпоряджатися вказаним автомобілем - скасувати.

Запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 10.01.2024 до обвинуваченої ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- велосипед червоного кольору без зазначеної назви виробника повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки Вольксваген Пассат з державними номерними знаками НОМЕР_1 вважати повернутим засудженій ОСОБА_5 на підставі розписки від 25.01.2024;

DVD-R диск із трьома відеофайлами залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000060.

- чотири фрагменти пластмаси, з яких три фрагменти чорного кольору та один фрагмент червоного кольору - знищити.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 27.02.2024.

Суддя ОСОБА_1