Справа №591/4390/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/156/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строку тримання особи під домашнім арештом
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 січня 2024 року, якою продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 січня 2024 року, клопотання прокурора задоволено та продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на підозрювану обов`язки: 1) прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду по першому виклику; 2) не відлучатися за межі населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого (прокурора), суд про зміну місця проживання та роботи; 4) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними в провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів влади документ(и) для виїзду за кордон; 6) носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали до 29 лютого 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що матеріалами кримінального провадження доводиться як обґрунтованість підозри так і наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК. Так, ОСОБА_7 раніше не судима, не має достатньо міцних сімейних зв`язків у місці постійного проживання, має доньку за кордоном, офіційно працевлаштована на посаді державної служби, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, поєднаний з погрозою застосування насильства до потерпілого, обізнана про свідків, потерпілих та підозрюваних у даному кримінальному провадженні, особисто знайома з деякими з них.

Вище викладене свідчить про здатність особи до порушення процесуальних обов`язків та підтверджує наявність наведених ризиків, що у своїй сукупності унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в які просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 січня 2024 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 . У разі встановлення судом підстав щодо продовження запобіжного заходу, обрати його на певний період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, не доведений стороною обвинувачення, а сама лише підозра у вчиненні злочину, та суворість передбаченого нормами КК України покарання не є підтвердженням існування даного ризику.

Доказів наявності погроз чи спроб впливати на свідків чи потерпілого підозрюваною, також не було надано. Так, досудове розслідування триває з 04 лютого 2023 року, тобто досудове розслідування не знаходиться на початковій стадії. Тож можливість впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних має сприйматися з огляду на стан досудового розслідування.

Також, 19 грудня 2023 року проведено одночасний допит підозрюваної ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 під час якого потерпілий дав покази відмінні від тих, що повідомляв раніше, щодо надання та повернення коштів сторонам. Таким чином, покази потерпілого є суперечливими та непослідовними.

Крім того, підозрювана не має наміру чинити такий вплив та не має реальної можливості, оскільки не займає посади чи становище, що наділяло б її такою можливістю.

Також захисник звертає увагу на те, що підозрювана переведена на посаду спеціаліста відділу організаційно-правової роботи управління взаємодії з прикордонними громадами та організаційно-правової роботи Департаменту розвитку громад, територій та інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації. Тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби дозволить їй працювати, утримувати себе та допомагати батькам.

Апелянт вважає, що підозра є надуманою та необґрунтованою, оскільки відсутні підстави вважати, що сталась подія кримінального правопорушення та що ОСОБА_7 причетна до зазначених у клопотанні подій. Стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів вимагання ОСОБА_7 у ОСОБА_9 коштів, завдання йому тілесних ушкоджень чи погроз. Походження суми в розмірі 15 000 доларів США жодним чином не обґрунтовано.

До того ж на підозрювану під час її перебування в слідчому ізоляторі чинився вплив зі сторони співробітників правоохоронних органів.

Окрім того, апелянт просить звернути увагу колегії суддів на те, що на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03.10.2023, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, продовжено до шести місяців, тобто до 08.01.2024. Проте, строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 встановлено до 29.02.2024, що є порушенням норм кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Так, перевіряючи законність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею не в повній мірі були з`ясовані всі обставини, які передбачають підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000029 від 04.02.2023 р., у якому ОСОБА_7 оголошено про підозру за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України і така підозра з огляду на долучені до клопотання матеріали є обґрунтованою.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2023 року, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 08 січня 2024 року.

Вказане свідчить про необхідність проведення органами досудового розслідування слідчих та процесуальних дій.

Також, матеріали містять відомості, що підозрюваній у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2023 року, змінено запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зі покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, поєднаний з погрозою застосування насильства до потерпілого, наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, необхідно продовжити до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Так, підставою продовження запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваній кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_7 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки на даний час вона підозрюється у скоєнні тяжких злочинів.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та потерпілого, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні та потерпілого, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваної на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та потерпілого, оскільки їх покази, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Окрім цього, апеляційний суд позбавлений права надавати оцінку показам потерпілого, оскільки ухвалюючи судове рішення в кримінальному провадженні, суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вищевказаних кримінальних правопорушень, то колегія апеляційного суду вважає, що долучені до клопотання прокурора докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана можливо вчинила інкриміновані їй злочини. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Твердження апелянта про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_7 строку дії запобіжного у вигляді цілодобового домашнього арешту, поза межами строку досудового розслідування, яке продовжено до 08.01.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2023 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України до шести місяців, тобто до 08.01.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим і строк досудового розслідування, передбачений у ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту вчинення першої зазначеної процесуальної дії до виконання однієї з перелічених альтернативних процесуальних дій. При цьому, у ч.2 цієї статті встановлено строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру залежно від ступеню тяжкості злочину, а у ч. 3 встановлено строки закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Частина 4 ст.219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК України).

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що 22 грудня 2023 року прокурор доручив слідчому повідомити підозрюваних та захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Цього ж дня слідчий склав (сформував) відповідні письмові повідомлення для підозрюваній та захиснику про виконання вимог ст. 290 КПК України.

Відповідно до проставлених підписів, підозрювана та захисник отримали зазначені повідомлення 22 грудня 2023 року.

Враховуючи вище викладені норми кримінального процесуального закону України, колегія суддів зазначає про те, що строк, на який до підозрюваної може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строком досудового розслідування у провадженні, в рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст.203 КПК України. Оскільки станом на час розгляду даного клопотання органом досудового розслідування відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту, строк досудового розслідування не закінчився, а перервався до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених в ч.2 ст.283 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про те, що матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу на строк 60 днів, оскільки у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Вказане узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 22.02.2022, справа № 543/1309/19, провадження № 51-4884км21.

Доводи захисника про існування впливу на підозрювану співробітниками правоохоронних органів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане питання вирішено слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми, який ухвалою від 09 листопада 2023 року, зобов`язав службову особу Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, виконати вимоги, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України по заяві адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 від 09.10.2023 р., за фактом перевищення влади, службових повноважень працівником правоохоронних органів відносно підозрюваної, під час її перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Так, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - домашнього арешту, слідчий суддя при застосуванні цілодобового домашнього арешту не врахував вимог ст. 178 КПК України та не навів в ухвалі достатніх обґрунтувань щодо заборони підозрюваній залишати житло цілодобово.

Так, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при продовженні підозрюваній ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, повною мірою не враховано особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має зареєстроване місце проживання, простійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки.

Під час апеляційного розгляду, підозрювана ОСОБА_7 додатково пояснила колегії суддів, що на даний час через застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не має можливості працювати та отримувати заробітну плату, а тому позбавлена можливості своєчасно та повно здійснювати оплату комунальних послуг. Окрім цього, остання повідомила, що на даний час батьки є особами похилого віку, котрі потребують додаткового догляду через тяжкий стан здоров`я.

Також колегія суддів зважує на те, що прокурором не було не надано переконливих та достатніх доказів того, що під час досудового розслідування кримінального провадження підозрювана належним чином не виконує свої процесуальні обов`язки.

Так, суд апеляційної інстанції з урахуванням сукупності наведених обставин, поведінку ОСОБА_7 , яка виконує покладені на неї судом обов`язки, має соціально-стримуючі фактори, вважає за доцільне змінити останній запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на заборону залишати житло у певний період доби.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби: з 21:00 год. до 06:00 год. та з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді - скасувати з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 січня 2024 року, якою підозрюваній ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на підозрювану обов`язки:

1) прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду по першому виклику;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого (прокурора), суд про зміну місця проживання та роботи;

4) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваними в провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів влади документ(и) для виїзду за кордон;

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 29 лютого 2024 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4