Справа №591/5549/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1118/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року скасувати та призначити йому більш м`яке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня його затримання, а саме: з 12.09.2022 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 12.09.2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін, але не більше ніж до 19.06.2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 3775,60 грн.

Скасовано арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що призначене судом покарання є занадто суворим і не відповідає особі винного.

Так, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно, суд призначаючи покарання обвинуваченому, не врахував ту обставину, що ОСОБА_7 раніше не судимий, у порядку ст. 89 КК України, а тому є всі законні підстави призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Згідно з вироком суду першої інстанції, у неустановлений період часу та в невстановленому місці ОСОБА_7 , придбав декілька предметів, зовні схожих на корпус гранати Ф-1 та на запали до гранати УЗРГМ, що відносяться до боєприпасів.

Достовірно знаючи про те, що корпуси гранати Ф-1 та запалів УЗРГМ відносяться до загально небезпечних предметів, при неконтрольованому поширенні, яких може становити підвищену загрозу для суспільства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільну небезпеку вчинюваного діяння, тобто діючи з прямим умислом, не маючи законного дозволу на зберігання боєприпасів, діючи в порушення вимог Постанови ВР України №2471-Х11 від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 292 від 12.04.1999 р., ОСОБА_7 почав зберігати боєприпаси в заздалегідь заготовленому місці в лісосмузі, неподалік мосту через р. Псел по вул. Прокоф`єва в м. Сумах.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 із метою особистого збагачення вирішив збути корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_9 придбати у нього ручну осколкову гранату Ф-1 за ціною 2000 грн., на що останній дав свою згоду.

З цією метою, 26.08.2022 р. о 13 год. 35 хв. ОСОБА_7 перебуваючи біля мосту через р. Псел, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, передав ОСОБА_9 поліетиленовий пакет в якому знаходились граната Ф-1 в розібраному вигляді, а саме корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ.

Після чого, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2000 грн., а саме 4 купюри номіналом по 500 грн. серії: АП3393677, АП3393676, АП3393679, АП3393680, які були ввірені ОСОБА_9 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових припасів. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_9 гранату Ф-1, а також повідомив, що має ще одну гранату Ф-1 з запалом і може її теж незаконно продати, після чого останні розійшлися.

26.08.2022 р. близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції наступні речі: корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ для ручних гранат (РГД-5, Ф-1 та РГ-42), що відповідно до висновку експерта Сумського НДЕКЦ від 01.09.2022 р. за № СЕ-19/119-22/10147-ВТХ є основними комплектуючими частинами ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 і при конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення і належить до категорії бойові припаси. Ручна осколкова оборонна граната Ф-1 придатна до вибуху.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 12.09.2022 р. близько 13:30 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з метою збуту бойового припасу, зустрівся з ОСОБА_9 біля мосту через річку Псел, що по вул. Прокоф`єва в м. Суми.

Перебуваючи біля мосту через р. Псел, ОСОБА_7 , маючи намір на збут бойових припасів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, передав ОСОБА_9 поліетиленовий пакет в якому знаходились граната Ф-1 в розібраному вигляді, а саме корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ.

Після чого, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2000 грн., а саме 4 купюри номіналом по 500 грн. серії: АП3393673, АП3393674, АП3393675, АП3393672, які були ввірені ОСОБА_9 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових припасів. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_9 гранату Ф-1, після чого останні розійшлися.

Після чого, ОСОБА_7 12.09.2022 р. близько 14 год. 20 хв. було затримано у порядку ч. 2 ст. 208 КПК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. У ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 грн., а саме 4 купюри номіналом 500 грн. кожна серії: АП3393673, АП3393674, АП3393675, АП3393672, які попередньо були отримані ним від ОСОБА_9 в якості оплати за продаж гранати Ф-1.

12.09.2022 р. близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції наступні речі: корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ для ручних гранат (РГД-5, Ф-1 та РГ-42), що відповідно до висновку експерта Сумського НДЕКЦ від 30.09.2022 р. за № СЕ-19/119-22/11161-ВТХ є основними комплектуючими частинами ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 і при конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення і належить до категорії бойові припаси. Ручна осколкова оборонна граната Ф-1 придатна до вибуху.

Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 із захисником ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, котра заперечувала щодо поданої апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно наявності підстав для застування до покарання, призначеного за ч. 1 ст. 263 КК України, статті 69 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Реалізація такої мети є одним з аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України, про застосування якої просить обвинувачений, передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст. 69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винуватій особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох пом`якшуючих обставин не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені пом`якшуючі покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим

На переконання колегії суддів, зазначення обвинуваченим ОСОБА_7 в апеляційній скарзі такої обставини, як відсутність судимостей, в порядку ст. 89 КК України, не дають підстав для пом`якшення обраного йому за ч.1 ст. 263 КК України покарання та застосування статті 69 КК України, оскільки визначальними елементами для вирішення питання про вид та розмір покарання в даному випадку є тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням; обставини справи, які полягають у тому, що він неодноразово збував бойові припаси оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 та зберігав їх з метою збути; дані про особу винного, який в силу вимог ст. 89 КК України є несудимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, згідно висновку № 368 психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тому, той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не є судимою особою, на думку колегії суддів, не є достатніми мотивами для застосування до покарання, призначеного йому за ч. 1 ст. 263 КК України, положень ст.69 КК України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводів апелянта, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не має, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4