Справа № 199/628/24
УХВАЛА

іменем України

2024 року січня місяця 25 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнячка, Христинівського району, Черкаської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

-18.06.2021 Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнився: 11.09.2023 умовно-достроково з ДУ Житомирської виправної колонії №4,

якому 24.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, 23.01.2024 приблизно о 17:40 годині ОСОБА_4 достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи біля будинку №1, розташованого по вул. Марії Бджілки в місті Дніпро, побачив свою знайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той же час та місці, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та між останніми виникла розмова. В ході розмови ОСОБА_4 почав вимагати від ОСОБА_7 грошові кошті, на що від останньої отримав відмову.

У цей час, ОСОБА_4 побачив в правій кишені куртки одягненої на ОСОБА_7 мобільний телефон марки Xiaomi 12 Lite Lite Pink 6GBRAM 128GBROM, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання, та у нього, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 23.01.2024 приблизно о 17:45 годині, продовжуючи перебувати біля будинку №1 по вул. Марії Бджілки у місті Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої ОСОБА_7 , своєю правою рукою схопив останню за її праву руку та почав тягнути її в сторону, тим самим спричинив останній фізичний біль.

Далі, ОСОБА_4 , 23.01.2024 приблизно о 17:45 годині, перебуваючи в тому ж місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, застосовуючи фізичну силу своєї руки, вирвав з правої руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки Xiaomi 12 Lite Lite Pink 6GBRAM 128GBROM, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та утримуючи його при собі у правій руці, побіг в сторону школи №57 по вул. Марії Бджілки в місті Дніпро, тим самим відкрито викрав вказане майно, яке належить потерпілій.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_4 23.01.2024 приблизно о 17:45 годині, утримуючи при собі викрадене майно зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 14 499 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2024 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000114 правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

24.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючи ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проти обрання більш м`якого запобіжного заходу заперечував, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього нормами КПК України обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі нічний домашні арешт за адресою АДРЕСА_2 , де знаходиться хостел, де він буде проживати, оскільки буде працевлаштовуватися та працювати. Крім того пояснив, що з пред`явленою підозрою він не погоджується, оскільки потерпіла його оговорила, про що він дав покази при допиті в якості підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилалась на необґрунтованість та безпідставність підозри. Просила суд застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, слідчим відділом ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000114 від 23.01.2024, правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2024 о 23:01 годині ОСОБА_4 затримано в порядку передбаченому п.п.1,2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повідомлено 24.01.2024.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2024 від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.01.2024; протоколом огляду предмету від 24.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.01.2024; протоколом огляду місця події від 24.01.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 23.01.2024; повідомленням про підозру від 24.01.2024; протоколом допиту підозрюваного від 24.01.2023; довідкою про звільнення, поясненнями наданими слідчому судді, що в сукупності може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, проте відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який діє по теперішній час.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, раніше судимий і підозрюється у скоєнні злочину під час умовно-дострокового звільнення та під час дії в країні воєнного стану, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 знайомий з потерпілою, а тому погоджується з органом досудового розслідування про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може впливати на потерпілу.

Судом встановлено, що вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 18.06.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 три місяці без конфіскації майна. Звільнився умовно-достроково 11.09.2023 від відбуття покарання з ДУ Житомирської виправної колонії №4.

Наявність судимості у особи з урахуванням правових позицій ЄСПЛ (п. 34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п. 9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії») свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України свого підтвердження у судовому засіданні не знайшов.

Суд не може погодитися з посиланнями підозрюваного ОСОБА_4 щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на вищезазначене, а також те, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає. Крім того, заявляючи про застосування до нього домашнього арешту за адресою знаходження хостелу по АДРЕСА_2 , в якому підозрюваний у випадку обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, буде проживати, жодного доказу місця свого проживання за цією адресою, слідчому судді не надав, як і не надав доказів хто власник цього хостелу, його ставлення до обрання саме за цією адресою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою, а у клопотанні підозрюваного та його захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 березня 2024 року.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

25.01.2024