КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/625/24
Провадження № 1-кс/552/411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту, обгрунтовуючи тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014, розпочатого за повідомленням Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 30.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України Під час санкціонованого обшуку 12.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, пам`ять 64 Gb, блакитного кольору, який належить ОСОБА_5 та системний блок сірого кольору з написом «Microlab» без серійного номеру. Враховуючи, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 12.02.2024 року вищевказані речі та документи визнані речовими доказами.

Старший детектив ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить суд задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, шляхом направлення повістки про виклик до суду на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Вимогами ст.. 172 КПК України визначено, що неприбуття учасників процесу в розгляді клопотання про арешт майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014, розпочатого за повідомленням Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 30.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки службові особи ДП «Укртранснафтопродукт», ТОВ «Укройлпродукт» зловживаючи своїм службовим становищем в період з 2014 року по теперішній час, діючи у складі організованої групи, використовуючи підприємством ТОВ «Ітанікс стронг», ТОВ «Трейд інвест компані» та інші СГД, привласнюють майно державного підприємства «Укртранснафтопродукт».

В ході проведення обшуку 12.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, пам`ять 64 Gb, блакитного кольору, який належить ОСОБА_5 та системний блок сірого кольору з написом «Microlab» без серійного номеру, які в подальшому постановою слідчого від 12.02.2024 року визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

В ході розгляду слідчим суддею клопотання старшого детектива про накладення арешту на майно, встановлено, що в матеріалах клопотання відсутні дані, які б давали підстави вважати, що вилучені в ході обшуку 12.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 : мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, пам`ять 64 Gb, блакитного кольору, який належить ОСОБА_5 та системний блок сірого кольору з написом «Microlab» без серійного номеру містять інформацію необхідну для проведення судових експертиз та встановлення ідентифікації осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, яка в подальшому буде використана як доказ, що слугуватиме доведенню вини осіб.

Слідчий має право провести огляд та здійснити копіювання інформації з вищевказаного мобільного телефону та системного блоку та в подальшому їх повернути власнику, оскільки накладення арешту є не доцільним.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим детективом не надано доказів про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, пам`ять 64 Gb, блакитного кольору, який належить ОСОБА_5 та системний блок сірого кольору з написом «Microlab» без серійного номеру, а тому подальше їх утримання є не обгрутованим та відповідно до ч.1 ст.173 КПК України в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучені в ході обшуку 12.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 :

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 Pro, пам`ять 64 Gb, блакитного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- системний блок сірого кольору з написом «Microlab» без серійного номеру.

Вказане майно повернути власнику.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1