Провадження № 1-кп/742/325/23
Єдиний унікальний № 742/2645/23
ВИРОК

Іменем України

09 жовтня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000371 від 22.05.2023 р., по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Замістя Прилуцького району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на право виготовлення та здійснення торгівлі підакцизними товарами, всупереч вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №482-95-ВР(із змінами та доповненнями), положень ст. 226 Податкового кодексу України, маючи умисел на вчинення протиправної діяльності з незаконного виготовлення тютюну та отримання як наслідок неконтрольованих державою доходів, спільно зі своїм сином ОСОБА_6 , починаючи з 2021 року, точної дати слідством не встановлено, здійснював на території орендованих приміщень, спеціально облаштованих відповідним обладнанням для переробки тютюнової сировини за адресою: АДРЕСА_2 , діяльність з незаконного виробництва тютюну, чим забезпечував незаконне масове виготовлення.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи, що виробництво тютюну в умовах підпільного цеху за адресою: АДРЕСА_2 є незаконним, в тому числі здійснюється не промисловим способом, без наявності дозвільних документів, у порушення вимог законодавчих актів України, що регулюють діяльність з виробництва та обігу підакцизних товарів, на системній основі, шляхом виконання завдань та доручень ОСОБА_6 здійснював безпосереднє виконання робіт по обробітку (подрібнення, перевіювання, розфасовка) тютюнової сировини, тим самим приведення його до стану придатного для подальшої реалізації, що згідно висновку експертів №3930/23-34 віл 27.02.2023 являє собою тютюн справжній (Nicotiana tabacum L.).

Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.204 КК України, як незаконне виготовлення тютюну.

В даному кримінальному провадженні, 24 травня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.204 КК України ; всих істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони узгодили покарання та надали згоду на його призначення обвинуваченому, у виді позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75,76 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. ч.2 ст.204 КК України , в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Кримінальне правопрушення , у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином .

Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості в ході підготовчого судового засідання з`ясував у прокурора та обвинуваченого, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_4 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів саме по даному кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР №0000371 від 22.05.2023 р., на підставі ст.100 КПК України вирішити не можливо, оскільки конкретні речові докази не вказані як в обвинувальному акті так і угоді про визання винуватості, надані ж суду постанови про визнання речовими доказами датовані 06 грудня 2022 року та в кримінальному провадженні внесеному з іншим номером ЄРДР № 0000020 від 16.07.2020 р., крім того постанова прокурора про виділення матеріалів, свідчить про виділення матеріалів досудового розслідування із зовсім іншого кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000558 від 08.12.2022 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 373, 374, 468-469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24 травня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.204 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_7