ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/762/24 Справа № 206/5662/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено подання начальника Самарського районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та відмовити у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суду першої інстанції було надано докази, що він сплатив всі штрафи за вчинені ним адміністративні правопорушення, однак судом не було враховано обставини їх вчинення.

Стверджує, що він за місцем проживання характеризується позитивно, міг не завжди вчасно відмічатися в центрі пробації через догляд за хворим батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а до того в 2021 році доглядав хвору матір, тому він вимушений був сідати за кермо без документів, щоб оперативно купувати ліки та інші необхідні речі.

На цей час він проживає з родичами, які є тимчасово переміщеними особами.

Зазначає, що його поведінку не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, оскільки допустивши дві неявки до органу пробації на реєстрацію самостійно з`являвся до вказаного органу на невизначені йому дати.

Вказує на те, що нових злочинів він не вчиняв, однак притягувався до адміністративної відповідальності за порушення, вчинені в один період.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року було задоволено подання начальника Самарського районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком покарання.

Відповідно до ухвали, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 в період звільнення від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, будучи ознайомленим з покладеними на нього судом обов`язків, незважаючи на неодноразові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, вчинив щонайменше шість адміністративних правопорушень, а також допустив невиконання покладеного на нього обов`язку у вигляді періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що свідчить про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення та призначено покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до подання та матеріалів провадження, після набрання вироком законної сили, засуджений ОСОБА_8 11.04.2022 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, були роз`яснені обов`язки, покладені вироком суду, а також під розписку повідомлено про відповідальність за невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду (а.п.9).

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 4 ст.126, ч.1 ст.178, ч. 1, 2 ст.130 КУпАП, які потягли за собою накладення адміністративних стягнень, що підтверджується постановами від 24.04.2022 року, 23.06.2022 року, 14.01.2023 року, 27.07.2023 року (а.п.19, 20, 28, 33), складеними працівниками поліції (а.п. 43, 45-46 т.2), та постановами Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2022 року (а.п.16-17), 24.05.2022 року (а.п.15), у зв`язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки систематичне вчинення правопорушень знайшло своє підтвердження дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах провадження.

Твердження засудженого, що нових злочинів він не вчиняв, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення, вчинені в один період, а також, що він сплатив всі штрафи за вчинені ним адміністративні правопорушення, однак судом не було враховано обставини їх вчинення, не заслуговує на увагу, оскільки зазначене не спростовує тих обставин, що засуджений ОСОБА_8 в період іспитового строку систематично вчиняв адміністративні правопорушення, при цьому матеріали провадження не містять відомостей про те, що засуджений оскаржував складені щодо нього постанови, тому зазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 фактично погодився із застосованими до нього стягненнями.

Окрім того, з наявних в матеріалах провадження постанов про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, які були вчиненні в квітні та червні 2022 року, в січні та липні 2023 року, що не може свідчити про те, що вони вчинені в один період.

Доводи апеляційної скарги про те, що його неявку до органу пробації не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки одна неявка на реєстрацію до органу пробації, а саме 19.01.2023 року, що відповідає листку реєстрації (а.п.11), не свідчить про те, що засуджений не виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, разом з цим, зазначене не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки встановлено систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень.

Посилання засудженого на те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, міг не завжди вчасно відмічатися в центрі пробації через догляд за хворими батьком та матір`ю, на цей час проживає з родичами, які є тимчасово переміщеними особами, також надані до суду апеляційної інстанції документи про те, що один з його родичів страждає на тяжке захворювання та довідка директора ПП АМГУЕМА щодо надання згоди на працевлаштування засудженого ОСОБА_8 колегія суддів вважає такими, що не є підставою для скасування ухвали, оскільки судом встановлено систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що є визначеною підставою згідно із ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, окрім того, засуджений ОСОБА_8 знав, що у разі вчинення правопорушень він буде направлений для відбування покарання, призначеного вироком, оскільки він під розписку був ознайомлений з порядком відбування покарання з випробуванням (а.п. 9).

Позиція прокурора в суді першої інстанції не має для суду вирішального значення.

Окрім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обгрунтовано у своєму рішенні зазначив, що доводи прокурора щодо несвоєчасного звернення органу пробації є безпідставними, оскільки законодавством не визначено спеціального строку для звернення з таким поданням.

При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що орган пробації звернувся до суду з клопотанням та судом воно було розглянуто до закінчення, визначеного ОСОБА_8 , іспитового строку.

Також суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з доводами прокурора та засудженого про те, що за частиною постанов у справах про адміністративні правопорушення минуло більше року та ним сплачено штрафи за всі вчинені ним адміністративні правопорушення, пославшись на те, що суду не надано доказів виконання стягнень (сплати штрафів), а натомість наявні докази систематичності вчинення засудженим адміністративних правопорушень, з чим погоджується колегія суддів.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо систематичного вчинення ним правопорушень, а тому ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4