ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 Справа №607/13357/23

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000980, дані про яке 24.04.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль Тернопільської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.01.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі, 15.03.2022 року Верховною радою України прийнято Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким затверджено Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

23.03.2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за добровільною згодою власника ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.03.2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), у період дії введеного в державі воєнного стану, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та корисливою метою, із кухонного столу викрала вживаний мобільний телефон торговельної марки "Samsung" Galaxy J2 Core моделі "SM-J260F/DS (SEK)", об`ємом оперативної пам`яті 1 Gb, вбудованої - 8 Gb, кольору визначеного заводом виробником - "Gold", IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 1664,67 грн., а також із полички серванту грошові кошти у сумі 3500 грн., належні потерпілому ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 , покинула приміщення квартири АДРЕСА_2 та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5 164,67 гривень.

За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, у скоєному щиро розкаялася, відповідно до ст.63 Конституції України від дачі показів відмовилася, та просила суворо її не карати.

Допитаний у судовому засіданні з приводу завданої кримінальним правопорушенням шкоди потерпілий ОСОБА_5 показав, що завдану злочином шкоду обвинувачена йому відшкодувала у повному обсязі, тому жодних претензій він до неї не має та просив суворо її не карати.

Обвинувачена ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжня, непрацює, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, її вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання згідно із ч.1 ст.66 КК України, суд відносить щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч.1 ст.67 КК України, не встановлено.

Окремо суд приймає до уваги й позицію щодо покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , висловлену потерпілим ОСОБА_5 під час судового розгляду, яка хоча і не має переважного значення при прийнятті рішення щодо покарання, втім не може бути залишена без належної уваги та оцінки і безумовно підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, добровільно відшкодувала завдану кримінальним правопорушенням шкоду, що свідчить про усвідомлення нею протиправності свого вчинку, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої зі сторони потерпілого, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії, покласти на неї передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченої ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю один рік, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся.

Також у відповідності до вимог частини четвертої статті 174 КПК України слід скасувати арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «SM-J260F», золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2023 року у справі №607/8657/23, після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «SM-J260F», золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет №5408075 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відповідно до квитанції №018971, слід повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю, після набрання вироком законної сили.

Крім того, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи від 22.05.2023 року №СЕ-19/120-23/5246-ТВ в розмірі 1195,00 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 75, 76, 185 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2023 року у справі №607/8657/23 на мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «SM-J260F», золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «SM-J260F», золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який поміщено у сейф-пакет №5408075 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відповідно до квитанції №018971, повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи від 22.05.2023 року №СЕ-19/120-23/5246-ТВ в розмірі 1195,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1