Справа № 305/2274/23
Провадження по справі № 1-кп/305/409/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000431 від 15.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, електромонтера розподільчих мереж Рахівського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго», військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , у період часу з грудня 2022 по 07 вересня 2023 року знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6 , протягом тривалого часу, систематично, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування осіб, із якими перебуває у сімейних відносинах, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає з 1991 року, психологічне насильство, тобто дії, виражені у словесних образах, погрозах, нецензурних висловлюваннях у її адресу, приниженні та залякуванні, що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, ОСОБА_4 , 13.12.2022 о 21:06 години, перебуваючи за тією ж адресою, висловлював образи в сторону своєї, на той час, дружини ОСОБА_5 , чим спричинив їй психологічне насильство.

У подальшому, 31.07.2023 ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному будинку, повторно, під час раптово виниклої сварки з колишньою дружиною, висловлював словесні образи в сторону ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою та виганяв з будинку, своїми діями вчиняв домашнє насильство психологічного характеру.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 07.09.2023 близько 19:00 години, перебуваючи за тією ж адресою, умисно вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , психологічне насильство, що виразилось у безпричинній сварці з нею, в ході якої ображав співмешканку нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим спричинив психологічних страждання своїй співмешканці.

Такими своїми умисними діями, ОСОБА_4 заподіяв своїй колишні дружині ОСОБА_5 , з якою пов`язаний спільним побутом систематичних психологічних страждань, які виразились у словесних образах нецензурними словами та приниженні, викликавши у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в домашньому насильстві, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого та запевнив суд, що такого більше не повториться, просив суворо не карати, просив звернути увагу на поведінку потерпілої, що вона спровокувала його дії.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що не має до обвинуваченого моральних та матеріальних претензій, пробачила обвинуваченого та просила суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого і думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується задовільно, раніше не судимий, відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та у туб. кабінеті не перебуває, а також відповідно до досудової доповіді наданої органом пробації відносно ОСОБА_4 , у останнього середній рівень ризику вчинення нового злочину та небезпеки для суспільства.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає визнання своєї вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням позиції прокурора та думки потерпілої, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 126-1, КК України, у виді громадських робіт, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.

Також суд враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, розкаявся, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб, починаючи з 26.09.2023 року по 25.11.2023 року, який суд вважає залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання, у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1