Справа № 442/7839/23
Провадження № 1-кп/442/425/2023
У Х В А Л А

судового засідання

18 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000710 від 15.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

зі сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 121 КК України

В межах вказаного кримінального провадження прийнято до розгляду цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Під час судового розгляду законним представником неповнолітнього потерпілого подано заяву про забезпечення цивільного позову в даній справі шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно обвинуваченого, а також на грошові кошти, які знаходяться в будь-яких банківських установах. Вказує, що ОСОБА_2 не бажає відшкодувати їм заподіяну моральну шкоду, а тому намагатиметься відчужити належне йому майно або зняти кошти зі свого рахунку, що фактично зробить неможливим виконання судового рішення.

Прокурор щодо задоволення заяви покладається на думку суду.

Захисник та обвинувачений просили відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із п. 1, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому, як зазначено вище, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, цивільний позивач в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 121 КК України, звернувся до суду з позовом до цивільного відповідача, в якому просить стягнути з останнього 723600 грн. завданої моральної шкоди.

Поряд з цим, у заяві про забезпечення позову позивачем не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема, щодо співмірності ціни позову із вартістю нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Крім того, позивачем не обґрунтовано припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відносно ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, останній перебуває в місцях позбавлення волі, а відтак незрозуміло, в який спосіб зможе відчужити належне йому майно.

Отже, заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження належного відповідачу рухомого майна на користь третіх осіб. На вказані обставини звернув увагу також Верховний Суд у Постанові від 17.10.2018 року по справі № 183/5864/17-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви цивільного позивача про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372 КПК України, ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви цивільного позивача законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про забезпечення цивільного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Дата складення ухвали 18.12.2023 року.

Суддя ОСОБА_1