Справа № 159/2135/23
Провадження № 1-кс/159/2999/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ковель клопотання власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000397 від 01 квітня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000397 від 01 квітня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В клопотанні заявниця просить скасувати арешт на майно та передати їй на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просила суд заяву задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що з вилученим в ході обшуку майном проведені не всі слідчі дії, на даний час проводяться експертизи з арештованим майном.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2022 у кримінальному провадженні №0000397 від 01 квітня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України накладено арешт на майно, а саме: документацію на транспортні засоби від 30.01.2023, документи на автомобіль марки «Hyundai teraccan», лист із благодійного фонду, 2 картки для виїзду за кордон, мобільний телефон марки «Huawei P30» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕ12: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 та сім картою № НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Нормами абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У даному випадку арешт на вище зазначене майно та документи був накладений з метою забезпечення збереження, як речових доказів.

Вищезазначену ухвалу мотивовано тим, що віднесення вказаних предметів до речових доказів відповідає ст. 98 КПК України, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, мають значення для забезпечення кримінального провадження, а тому для забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на вказане майно.

Станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування указаного кримінального правопорушення не завершене.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На думку слідчого судді, заявниця не довела того, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а скасування арешту може перешкодити належному здобуттю та фіксації доказів у кримінальному провадженні, та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000397 від 01 квітня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 22.12.2023 о 15 год 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1