УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10919/23

Номер провадження 1-кс/495/2411/2023

24 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2023 року ОСОБА_5 (далі по тексту заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування арешту майна.

Так, заявник просить суд скасувати арешт накладений ухвалою слідчого суддіБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року на автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 116 CDI» р.н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 11.01.2023 року, 2011 року випуску, належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

Дана заява мотивована тим, що в рамках досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню були проведені усі судові авто технічні, транспортно-трасологічні експертизи по дослідженню обставин наїзду на пішохода, до яких були залучені експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, де була присутня ОСОБА_5 .

Крім цього заявник зазначила, що вона просить повернути автомобіль на відповідальне зберігання та зобов`язується надати його за першою вимогою слідству або суду.

У судове засідання заявник ОСОБА_5 не з`явилася, про день, часі і місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти скасування арешту з вказаного в заяві майна, а саме автомобілю марки «Mercedes Benz Vito 116 CDI». Зазначили, що слідство ще триває, експертизи на завершальній стадії, але висновку ще не має. Кримінальне правопорушення у даному проваджені з літальним кінцем, а саме смерть людини та можливе відношення до скоєного якоїсь неповнолітньої особи. Зауважили, що на даний час є необхідність в арешті даного автомобіля для забезпечення дієвості кримінального провадження та здійснення усіх необхідних слідчих дій.

Дослідивши клопотання заявника про скасування арешту майна, вислухавши прокурора та слідчого, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого суддіБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року у справі № 495/10919/23 (провадження № 1-кс/495/2189/2023) клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб з позбавленням права на відчуження та користування ним до проведення необхідних судових авто технічних експертиз на: автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 116 CDI» р.н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 11.01.2023 року, 2011 року випуску, належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , з визначенням місця зберігання транспортного засобу на спец. майданчику тимчасового утримання в АДРЕСА_2 . Накладено арешт на вилучені речі, а саме на: свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ; взуття загиблого ОСОБА_7 , кросівки біло-чорного кольору; картка «ощадбанку» 106366; ключі від квартири., майно упаковано до експертного пакету ВУМ4010320.

За твердженням заявника, були проведені усі судові авто технічні, транспортно-трасологічні експертизи по дослідженню обставин наїзду на пішохода із залученням експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, у зв`язку з чим вона просить зняти арешт в частині заборони користування з даного майна та повернути його на відповідальне зберігання.

Між тим, прокурор та слідчий зазначили, що слідство ще триває, експертизи на завершальній стадії, але висновку ще не має та кримінальне правопорушення спричинило смерть людини, до якого можливо причетна неповнолітня особа.

Постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09.10.2023 року про визнання та долучення до кримінального провадження речового доказу, вищезазначений автомобіль («Mercedes Benz Vito 116 CDI» р.н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 11.01.2023 року, 2011 року випуску) визнаний речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0001201 від 08.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України триває, здійснюються необхідні слідчо-розшукові дії, відповідні експертизи. Відсутні будь-які висновки судових експертиз, тому на даний час відсутні підстави, які б свідчили про можливість скасування арешту з вказаного транспортного засобу, який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та таке скасування може зашкодити дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст.167, 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, так як матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та не упередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і знищенню чи пошкодженню даного майна.

Крім того, накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.Тобто, суд наклав арешт на майно, як на таке, що має відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту також є обґрунтованим до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Настання будь-яких негативних наслідків в результаті накладення арешту, які б переважали інтереси держави у цьому кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження не вбачається та заявником не доведено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя на даний час не вбачає підстав для скасування арешту з вказаного в клопотанні майна, яке має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, заявник не довів необхідність скасування арешту з майна, яке арештовано з метою збереження речового доказу та призначення і проведення відповідних експертиз, що і підтвердив прокурор та слідчий під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи норми діючого законодавства, з огляду на те, що на теперішній час не відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 28.11.2023 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1