Справа №591/8571/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/80/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/8571/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 про накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника володільців майна адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та накласти арешт на речі, вилучені 20.10.2023 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучені грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом і є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК, а також згідно ст. 59 КК підлягають конфіскації як виду покарання. Дві купюри номіналом 1000 грн були використані у ході оперативної закупки, а тому висновок, що вилучені кошти в сумі 710000 належать дружині ОСОБА_8 ОСОБА_12 є неправильним.

24.10.2023 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Сумської обласної прокуратури, звернувся ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000062 від 07.04.2023 здійснюється досудове розслідування за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, а саме алкогольної продукції, що становить загрозу життю і здоров`ю людей.

07.04.2023 до ЄРДР за № 0000062 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК, а 14.09.2023 за ч. 1 ст. 204 КК та 20.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.10.2023 проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлені та вилучені: мобільний телефон iPhone 11, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 ; предмет схожий на рушницю ТОЗ 66 із маркуванням № НОМЕР_4 , набої мисливські у кількості 28 шт. (без наявності відповідних дозволів); пластикова баклажка об`ємом близько 5 л із прозорою рідиною із запахом спирту; грошові кошти у сумі 710000 грн, що належать ОСОБА_8

20.10.2023 постановою слідчого вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

Зважаючи, що вилучене в ході обушку майно може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК, слідчий просив накласти на це майно арешт.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 клопотання слідчого задоволено частково та накладений арешт на: мобільний телефон iPhone 11, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 ; предмет схожий на рушницю ТОЗ 66 із маркуванням № НОМЕР_4 , набої мисливські у кількості 28 шт. (без наявності відповідних дозволів); пластикова баклажка об`ємом близько 5 л з прозорою рідиною із запахом спирту, а в іншій частині клопотання відмовлено за необґрунтованістю. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що зазначені речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, а щодо грошових коштів, то слідчим не надано доказів, що вони є речовими доказами в кримінальному провадженні та здобуті злочинним шляхом.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на все вилучене майно, доводи володільців майна ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , представника володільців майна ОСОБА_10 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглянувши клопотання слідчого та задовольнивши його частково, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про відмову в накладенні арешту на грошові кошти у сумі 710000 грн, оскільки слідчим не надано доказів, що вказані кошти є речовими доказами в кримінальному провадженні та здобуті злочинним шляхом.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам КПК, оскільки при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно положень КПК (ст. 1 КПК), за належною правовою (судовою) процедурою захистити особу, суспільство та державу від кримінальних правопорушень, забезпечити охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд (ч. 2 ст. 2 КПК).

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не дотримався вимог ст. 170-173 КПК, не достатньо з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000062 від 07.04.2023 за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, а саме алкогольної продукції, що становить загрозу життю і здоров`ю людей.

Досудовим розслідуванням установлено, що мешканець м. Суми ОСОБА_13 , спільно зі своєю дружиною ОСОБА_14 , організували у гаражному приміщенні № НОМЕР_5 ГК «Власників гаражів «Волна» за адресою: м. Суми, пров. Громадянський, 1, незаконне виробництво підакцизних товарів, а саме спиртовмісних речовин та подальший їх збут на території Сумської області. До своєї злочинної діяльності ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залучили ОСОБА_8 , відповідального за постачання спирту для подальшого виробництва алкогольної продукції, а також інших осіб, які здійснюють транспортування незаконно виготовленої алкогольної продукції, її збут через роздрібну торгівлю.

20.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.10.2023 був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і вилучення мобільних телефонів, блокнотів, документів та чорнових записів щодо обліку, збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 11, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 ; предмет схожий на рушницю ТОЗ 66 із маркуванням № НОМЕР_4 , набої мисливські у кількості 28 шт. (без наявності відповідних дозволів); пластикова баклажка об`ємом близько 5 літрів з прозорою рідиною із запахом спирту; грошові кошти у сумі 710 000 грн.

Зазначене майно 20.10.2023 постановою слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 визнане речовим доказом.

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий обґрунтував його тим, що на даній стадії досудового розслідування необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт, оскільки вилучені речі мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна (грошових кошті) як виду покарання та спеціальної конфіскації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає достатніми наявні правові підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого, оскільки використання його як доказу у кримінальному провадженні цілком можливе, так як є підстави вважати, що воно є предметом, об`єктом кримінально протиправних дій і арешт майна зможе запобігти можливості його відчуження чи знищення.

Вирішуючи питання про можливість арешту майна, колегія суддів враховує сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання буде здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання є виправданим, так як воно буде здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, окремих громадян чи осіб, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо.

Оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів бере до уваги і той факт, що під час проведення обшуку 20.10.2023 за місцем мешкання ОСОБА_8 були виявлені банкноти грошових купюр, що були використані у ході контролю за вчиненням кримінального правопорушення оперативної закупки алкогольної продукції у ОСОБА_13 .

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу прокурора, наклавши арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000062 від 07.04.2023 за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_16 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 11, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 ; предмет схожий на рушницю ТОЗ 66 із маркуванням № НОМЕР_4 , набої мисливські у кількості 28 шт. (без наявності відповідних дозволів); пластикова баклажка об`ємом близько 5 літрів з прозорою рідиною із запахом спирту; грошові кошти у сумі 710 000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4