Справа № 159/3137/23
Провадження № 1-кп/159/426/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представника органу опіки ОСОБА_7 , представника МВС у справах неповнолітніх ОСОБА_8 , педагог ОСОБА_9 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000323 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Голоби, Ковельського району, Волинської обл., не одруженого, не працюючого, не судимого, навчається у Володимир-Волинський центр професійної освіти, проживає тимчасово у гуртожитку ЦПО; постійне місце проживання АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_6 19.02.2023 року близько 03:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023», шляхом вільного доступу, з тумбочки, яка знаходилася в спальній кімнаті зазначеної квартири, користувачем якої є ОСОБА_10 , таємно викрав належний ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 4766,67 грн., в якому були наявні сім-картки мобільних операторів ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , а також флеш - картка формату «Місто CD» невідомої марки, що не становлять майнової цінності для потерпілого, і який був в полімерному чохлі, вартістю 130 грн. В подальшому, ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, проте звернувся із заявою, в якій зазначив, що шкода йому відшкодована, та скарг на обвинуваченого він не має. Просив покарання призначити у мінімальному розмірі без позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що розпивав із друзями спиртні напої, після чого вони пішли до дому до

ОСОБА_10 .. Коли ОСОБА_11 спав, він з тумбочки, яка знаходилася в спальній кімнаті викрав належний потерпілому мобільний телефон «Хіаоmі» в чохлі, в якому були вставлені дві сім-картки та флеш - картка пам`яті. В подальшому, він викрадений телефон за допомогою друга ОСОБА_12 здав у ломбард, отримавши 4000 грн. Після чого другу заплатив за це 400 грн. У вчиненому розкаюється та шкодує про свій вчинок.

На показання свідків сторони не посилаються та від їх допиту відмовилися.

Протоколом прийняття заяви від 20.03.2023р. про кримінальне правопорушення зафіксовано повідомлення ОСОБА_11 про те що у нього здійснено крадіжку телефона. Постановою від 08.04.2023р. слідчий визнав ОСОБА_11 потерпілим. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 20.03.2023р.

Протоколом добровільної видачі від 08.04.2023р. у потерпілого вилучено коробку від викраденого телефону та протоколом від 08.04.2023р. визнано її речовим доказом із передачею на відповідальне зберігання потерпілому. Про що, потерпілий надав слідчому відповідну розписку.

Протоколом добровільної видачі ОСОБА_13 від 24.03.2023р. видав слідчому телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11» у чохлі та протоколом від 27.03.2023р. визнано їх речовим доказом із передачею на зберігання до камери схову, квитанція №001150.

Протоколом огляду речей від 27.03.2023р. зафіксовані зовнішні ознаки та стан вилученого телефону. Ухвалою слідчого судді від 28.03.2023р. накладено на вилучені речі арешт.

У Висновку експерта від 28.03.2023р. №СЕ-19/103-23/3401-ТП зазначена ринкова вартість телефону у розмирі 4766,67 грн. та чохла 130 грн.

З відповіді Ломбард «Заставно-кредитний дім» від 12.05.2023р. вбачається, що телефон у заставу здав ОСОБА_14 . Зазначений телефон реалізовано 05.03.2023р.

Також протоколом добровільної видачі від 24.03.2023р. ОСОБА_13 видав слідчому чеки на покупку вищезазначеного телефона, які зафіксовано у фототаблиці. Вказані чеки постановою слідчого від 24.03.2023р. визнано речовими доказами та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , про що останній написав відповідну розписку від 24.03.2023р.

За заявою ОСОБА_10 про надання згоди було в його помешканні проведено 29.05.2023р. слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 , де останній показав як і в який спосіб викрав належний потерпілому мобільний телефон, що в цілому збігається із його показами наданими у судовому засіданні. Вказаний експеримент зафіксовано відеозаписом на компакт-диску.

Таким чином, крім визнання вини обвинуваченим, суд приходе до висновку, що його показання є правдивими, відповідають дослідженим у суді доказам та вказують, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_6 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, але тяжких наслідків не настало, згідно заяви потерпілого шкода відшкодована, на обліку в наркологічному диспансері та психлікарні не перебуває, на теперішній час навчається у Володимир-Волинський центр професійної освіти, не судимий, не одружений, дітей не має. За місцем проживання характеризується в цілому задовільно, але потребує уваги, має шкідливі звички, на обліках у службі у справах дітей, лікаря нарколога та психіатра не перебував. Проживає сім`єю разом із матір`ю, вітчимом, сестрою та бабою, умови проживання задовільні, видимих ознак неблагополуччя в сім`ї не виявлено. Проте селищною радою неодноразово проводилася профілактична робота із обвинуваченим стосовно його поведінки вдома та в позаурочний час.

Таким чином, з аналізу наведеного суд не знаходить обставин впливу дорослих на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує висновки досудової доповіді в якій орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, наявність пом`якшуючих обставин, вважає за необхідне призначити покарання у мінімальних межах санкцій статі кримінального закону у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання у відповідності до вимог ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по справі, мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11» у чохлі, що переданий на зберігання до камери схову, квитанція №001150 повернути потерпілому, скасувавши арешт.

Витрати на залучення експерта загальною сумою 943,90 грн. підлягають відшкодуванню обвинуваченим на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 943,90 грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11» у чохлі, що переданий на зберігання до камери схову, квитанція №001150 повернути ОСОБА_11 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2023р., справа №159/1534/23, коробку від телефона залишити у його власності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору, потерпілому направити поштою.

Головуючий:ОСОБА_1