Провадження № 1-кс/686/8408/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126 від 14.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000126 звернулася із клопотанням про арешт на: майно, що має значення речового доказу при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000126 від 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна, шляхом заборони користування та розпорядження, а саме:

-5 банківських карток «Приват Банк» із наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-2 банківських картки «Альфа-банк» із наступними номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що починаючи з 2022 по теперішній час, посадова особа органу державної влади ОСОБА_7 , обіймаючи посаду начальника Управління продовольчого забезпечення Тилу Командування Сил логістики Збройних сил України, за попередньою змовою із посадовими особами суб`єктів господарювання ТОВ «Еко Трейд Юкрейн» та ТОВ «Тандем Трейдінг» на території Хмельницької області, діючи в період воєнного стану, вступивши в змову з іншими фізичними-особами підприємцями, розпочали постачання продуктів харчування для суб`єктів господарювання, які надають послуги із забезпечення комплектами продуктів для особового складу військових частин в стаціонарних та польових умовах, шляхом завищення цін на товар, здійснили привласнення бюджетних коштів в розмірі понад 6 000 000 гривень, чим спричинили тяжкі наслідки.

В подальшому, 21.09.2023 проведено санкціонований обшук квартири ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено:

-5 банківських карток «Приват Банк» із наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-2 банківських картки «Альфа-банк» із наступними номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Постановою слідчого від 22.09.2023 року вказані речі та предмети, визнано речовими доказами по матеріалах даного кримінального провадження.

Так в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 систематично знімає грошові кошти за допомогою банківських карт за рахунками різних фізичних осіб підприємців, які за наявною інформацією, отриманою в ході розслідування кримінального провадження фіктивно зареєстровані з метою проведення фінансових операцій, пов`язаних із поставками продуктів харчування на військові частини через поставки контрагентам, що уклали контракти із МОУ. Вилучені картки під час обшуку на маю ідентифікуючих ознак належності особі, зокрема на них відсутні відомості такі як «прізвище та ім`я», що дає підстави вважати, що рахунки оформлені не на ім`я ОСОБА_7 чи членів її сім`ї. Окрім цього, інформація стосовно руху коштів за вказаними картковими рахунками має важливе значення для кримінального провадження, оскільки може надати інформації про інших суб`єктів злочину, а також підтвердити обставини вчинення кримінального правопорушення. Встановлення власників вилучених банківських карток, а також рух коштів можливий лише після отримання інформації банківської таємниці, яка проводиться на підставі Ухвали суду та займає тривалий час.

22.09.2023 слідчий виніс постанову про визнання зазначеного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

22.09.2023 до Хмельницького міськрайонного суду скеровано клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку, проведеного у ТОВ «Еко трейдЮкрейн», за адресою:м. Хмельницький, вул. Сіцінського, 8.

25.09.2023 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області клопотання повернуте для усунення недоліків, зокрема обґрунтування значення вилучених речей для кримінального провадження та ознак речових доказів цього майна.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно, оскільки воно є речовим доказом та може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 також просив задовольнити подане клопотання.

Представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, має ознаки предмету неправомірної вигоди, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Вилучені банківські картки не ідентифіковані та їх слід зберегти до отримання відомостей про рух коштів по них та їхніх власників.

При цьому слідчий суддя враховує те, що банківська картка є фактично одним із видів доступу до рахунку та її арешт не позбавить володільця можливості у інший спосіб користуватися ним, у тому числі знімати грошові кошти через касу банку та/або виготовити іншу картку для користування цим самим рахунком.

Разом із цим, вилучення указаних карток свідчить про володіння нею ОСОБА_7 , у тому числі станом на час розслідуваних обставин кримінального правопорушення.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує, що спосіб накладення арешту із застосуванням усіх визначених законом заборон є співмірним.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні №0000126 на:

-5 банківських карток «Приват Банк» із номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-2 банківських картки «Альфа-банк» із номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя