справа № 462/6096/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000600 від 24.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 29.11.2019 Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 1 рік 1 місяць, покарання відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, востаннє 29.11.2019 Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно, в умовах воєнного стану вчинив корисливі злочини.

22.06.2023 близько 20:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у Скнилівському парку м.Львова у смітнику виявив гаманець фіолетового кольору, у якому знаходились: дві банківські картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у АТ КБ «Приватбанк» та одна банківська картка № НОМЕР_3 , відкрита у АТ «Універсал Банк», які належали ОСОБА_6 .

Усвідомивши, що виявлені ним картки належать іншій особі та є офіційним документом, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне привласнення офіційних документів (банківських карток) привласнив картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у АТ КБ «Приватбанк» та банківську картку № НОМЕР_3 , відкриту у АТ «Універсал Банк», з метою їх подальшого використання з корисливих мотивів.

У відповідності до норм ст.1 Закону України «Про інформацію», п.1, п.3ст.36 Закону України «Про платіжні послуги», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» банківська карта є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 22.06.2023 близько 20:00 години, перебуваючи в Скнилівському парку м.Львова у смітнику виявив гаманець фіолетового кольору та при його відкритті виявив у ньому паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 29.08.2016 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та маючи умисел на незаконне заволодіння паспортом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно привласнив та зберігав його у себе.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 22.06.2023 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою наявної у нього раніше привласненої № НОМЕР_3 , що обслуговується у АТ «Універсал Банк», власником якої є ОСОБА_6 , о 20 годині 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Чарка до свята», що за адресою: м.Львів, вул.7-й Скнилівський провулок 7, здійснив розрахунок за продовольчі товари за допомогою безконтактної дії «PayPass» на суму 167 гривень 80 копійок та на суму 173 гривні 60 копійок, вчинивши у такий спосіб крадіжку коштів з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_6 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 341 гривня 40 копійок.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022,зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 №254/2023, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що у день зазначений в обвинувальному акті знайшов гаманець на смітнику. У такому був паспорт, банківські картки, однією із яких він скористався в магазині, придбавши три пачки сигарет та дві пляшки пива. Наступного дня на вулиці до нього підійшли працівники поліції, яким він в подальшому видав гаманець. Матеріальну шкоду потерпілій він відшкодував. Щиро кається у вчиненому. Вважає, що таке більше не повториться. Повідомив суд, що має намір проходити службу в Збройних силах України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт привласнення обвинуваченим офіційного документу (банківської картки), незаконного заволодіння паспортом та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є кримінальними проступками та тяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_4 та передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілій заподіяна матеріальна шкода у розмірі 341,40 грн., яка відшкодована.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який усвідомив суспільну небезпеку вчинених ним злочинів, беззаперечно визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, зі слів, має неповнолітню дитину, однак, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, офіційно непрацевлаштований, на обліку в лікаря нарколога та в лікаря психіатра не перебуває, якому не встановлено інвалідності, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1,3 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Разом з тим, суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, факт добровільного відшкодування потерпілій шкоди, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, ч.3 ст.357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

-відеозапис із камер відеоспостереження з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », котрий знаходиться за адресою: м.Львів, вул.7-ий Скнилівський провулок 7, за 22 червня 2023 року, які містяться на CD-R диску залишити в матеріалах справи.

-кепку синього з бежевим кольору, з бежевою застібкою ззаду та надписом «Tonight Alive», спереду наявний надпис білого кольору «est 108» та емблемою з літер «АТ» - повернути власнику;

-шкіряний гаманець фіолетового кольору із надписом «Lucky» повернути власнику.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 28.06.2023 року на кепку синього з бежевим кольору, з бежевою застібкою ззаду та надписом «Tonight Alive», спереду наявний надпис білого кольору «est 108» та емблемою з літер «АТ» та шкіряний гаманець фіолетового кольору із надписом «Lucky».

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1