ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1591/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 09 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000114 від 13 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку квартири 06.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- блокнот у обкладинці коричневого кольору, з написом « ОСОБА_7 », з рукописними записами датованими за 2021 рік за обставинами діяльності Безлюдівської селищної ради, в тому числі з приводу засідання земельної комісії за 29.04.2021;

- ноутбук Fujitsu serial №DSDN021614, model E744, який містить документи в електронному вигляді за обставинами діяльності Безлюдівської селищної ради, в тому числі з приводу сесії за 30.04.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування до призначення комп`ютерної експертизи скопіювати та надати ОСОБА_7 інформацію (у разі потреби програмне забезпечення або застосунки), що міститься на вилученому ноутбуці та не має відношення до обставин, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, на електронний носій, наданий ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку ноутбук та блокнот можуть бути речовими доказами та містити інформацію щодо діяльності Безлюдівської селищної ради з приводу обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні. Для доведення цього факту необхідно проведення комплексу процесуальних дій, відповідних експертиз, що потребує певного часу. Крім того слідчий суддя звертає увагу, що вилучене під час проведення обшуку майно належить до речей, з метою відшукання яких слідчим суддею надано дозвіл на обшук.

Таким чином, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вищевказаного вилученого в ході обшуку майна, слідчий суддя вважає, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що Харківська територіальна громада входить до першого Розділу Території, на яких ведуться бойові дії.

Кожен день лунають сирени, що впливає на можливість підготовки необхідних судових документів.

В період з 02.07.2023 року по 28.11.2023 року було 124 повітряні тривоги, середня тривалість 59 хвилин.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги, зазначає, що обшук проводився за ухвалою слідчого судді, проте районний суд не надав їй копії звукозапису судового засідання, відсутність якого на думку апелянта свідчить про допущене порушення з боку суду.

Наголошує на тому, що вилучений ноутбук належить її дитині, при цьому там дійсно містяться деякі робочі файли, проте вони не містять жодної інформація, яка стосується кримінального провадження.

Також посилається на погіршення стану здоров`я внаслідок проведеного обшуку, стверджує що працівниками СБУ, поліції та прокуратури було створено ненормальний психологічний клімат.

Апелянту та її неповнолітньому сину довелося пережити емоційні страждання, які порушили звичайний спосіб життя, завдали моральних страждань.

З 13 по 24 листопада 2023 року хворіла, проходила курс лікування.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку власника майна, яка підтримала свою апеляційну скаргу, наполягала на її задоволенні, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області (далі Управління) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 13.10.2021 за ч. 3 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем головою Безлюдівської селищної ради під час вирішенні питання про відведення (передачі у власність) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_8

06.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , секретаря Безлюдівської селищної ради, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , під час якого виявлено та вилучено блокнот у обкладинці коричневого кольору, з написом « ОСОБА_7 » та рукописними записами датованими 2021 роком з приводу діяльності Безлюдівської селищної ради, в тому числі з приводу засідання земельної комісії за 29.04.2021; ноутбук Fujitsu serial №DSDN021614, model E744, який містить документи в електронному вигляді щодо діяльності Безлюдівської селищної ради, в тому числі з приводу сесії від 30.04.2021.

Постановою слідчого від 06.11.2023 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що тимчасово вилучене майно може містити інформацію щодо діяльності Безлюдівської селищної ради з приводу обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні. Для доведення цього факту необхідно проведення комплексу процесуальних дій, відповідних експертиз, що потребує певного часу. Крім того слідчий суддя звертає увагу, що вилучене під час проведення обшуку майно належить до речей, з метою відшукання яких слідчим суддею надано дозвіл на обшук

Доводи апелянта стосовно погіршення стану здоров`я, проходження лікування після обшуку, не мають відношення до предмету розгляду як слідчого судді так і суду апеляційної інстанції.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі власник майна, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Крім того, в апеляційній скарзі все ж міститься посилання власника майна на те, що в ноутбуку дійсно містяться файли, які стосуються професійної діяльності, що додатково свідчить про обгрунтованість оскаржуваної ухвали.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 09 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000114 від 13 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді