Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/788/24
Провадження № 1-кп/758/1021/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2024 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002383 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не працевлаштованого, неодруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

Так, 23.11.2023 у період часу з 20:50 год. по 21:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «CROPP», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Правди, 47, побачив на стелажі товари: взуття чоловіче, артикул 9116V-91X-42, яке належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП». У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , 23.11.2023 о 21:12 год., перебуваючи в приміщенні магазину «CROPP», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Правди, буд. 47, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв зі стелажу товар: взуття чоловіче, артикул 9116V-91X-42 та одягнув на себе.

Після чого, ОСОБА_4 пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за вищевказаний товар, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим товаром на власний розсуд, чим завдав ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 2199 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, непрацевлаштований, неодружений, на утриманні має малолітнього сина.

Пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме його до правомірної поведінки.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2023 накладено арешт на кросівки з надписом на язичку «CROPP», який підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи в сумі 1514,56 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2023 на кросівки з надписом на язичку «CROPP», - скасувати.

Речові докази: пару чоловічих кросівок чорного кольору - повернути за належністю магазину «CROPP», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП»; диск з відеозаписом - зберігати при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1