У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000508.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 17.00 год. до 07.00 год. наступного дня за адресою АДРЕСА_1 , строком до 17.02.2024 р., з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись у будь-який спосіб від спілкування з будь-якими учасниками кримінального провадження, окрім як з дозволу слідчого, прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор, вважає, що рішення слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Прокурор зазначає, що ризики передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, за найтяжчий з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

На думку прокурора, вказаним ризикам не зможуть запобігти інші, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходу, крім тримання під вартою, зокрема запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, підозрюваний може зникнути з місця постійного мешкання, що призведе до затягування досудового розслідування.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора, відсутність та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000508 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, в період військового стану, ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою таємного заволодіння майном ТОВ «Сервісний центр «Металург», а саме металевими виробами, які перебувають на території складу № НОМЕР_1 , розташованого на території ТОВ «Миколаївського глиноземного заводу», за адресою с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області, вул. Набережна, 64.

20.08.2023 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на транспортному засобі «Фотон», який був наданий ОСОБА_6 , та завдяки ОСОБА_6 , проникли на територію ТОВ «Миколаївського глиноземного заводу», де, з території складу № 1050, завантажили до автомобіля «Фотон» лом металу бронзи вартістю 6 368 грн. та лом відпрацьованих акумуляторних батарей на загальну суму 97 650 грн., яким ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в подальшому розпорядились за власним розсудом, шляхом реалізації викраденого майна та розділення отриманих коштів, спричинивши ТОВ «Сервісний центр «Металург» майнової шкоди в розмірі 104 018 грн.

24.08.2023 р. ОСОБА_10 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який керував транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та які не були обізнані про незаконні дії ОСОБА_10 , за сприянням ОСОБА_6 , який домовився з охороною підприємства, проникли на територію «Миколаївського глиноземного заводу», де, з території складу № 1050, за допомогою автокрана МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , який також не був обізнаний про незаконні дії ОСОБА_10 , завантажили до автомобіля MAN дерев`яні бухти з кабелем та металеві труби, на загальну суму 4 060 266,4 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розпорядились за власним розсудом, чим спричинили ТОВ «Сервісний центр «Металург» майнової шкоди на зазначену суму.

28.08.2023 р. ОСОБА_10 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який керував транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та які не були обізнані про незаконні дії ОСОБА_10 , за сприянням ОСОБА_6 , який домовився з охороною підприємства, проникли на територію «Миколаївського глиноземного заводу», де, з території складу № 1050, за допомогою крану маніпулятору «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про незаконні дії ОСОБА_10 , завантажили до автомобіля MAN металеві труби, балки, полоси, швелер, сталеві листи та шестигранники на загальну суму 356 086,76 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розпорядились за власним розсудом, чим спричинили ТОВ «Сервісний центр «Металург» майнової шкоди на зазначену суму.

02.01.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, особливо великих розмірах, поєднаних з проникненням у сховище, вчинених в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, доведення прокурором наявності ризиків переховування від слідства та суду та впливу на свідків, але зважаючи на обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування найсуворішого запобіжного заходу не є необхідним, і, відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, які забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 29.08.2023 р., допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у повідомленні про підозру.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

Наявність ризиків переховування від слідства та суду та незаконного впливу на свідків дійсно мають місце у даному кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та обізнаність підозрюваного про можливих свідків події, проте прокурором не доведено, що вказаним ризикам запобіжить лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, опікується неповнолітньою донькою, зважаючи на його належну процесуальну поведінку, починаючи, як з початку досудового розслідування - 24.08.2023 р., так і з часу повідомлення про підозру - 02.01.2024 р.

Наявність такого ризику, як знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ані в клопотанні слідчого, ані в апеляційній скарзі прокурора нічим не мотивований.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобігти ризикам переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків, може запобігти запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором не наведено.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження, тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3