Дата документу 25.10.2023
Справа № 334/8814/23
Провадження № 1-кп/334/758/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, розлученого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2023, близько 22:00 год., в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , підійшов впритул ОСОБА_6 , який відпочивав на лавочці біля дитячого майданчику, та переконавшись що ніхто не спостерігає, взяв рукою і непомітно витягнув з кишені шортів останнього мобільний телефон «ОРРО А55 (СРН 2325) 4/64 GB» в корпусі rainbow blue веселково синього кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта від 13.09.2023 № СЕ-19/108-23/14201-ТВ, складає 5774,24 грн., який в подальшому збув, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що він дійсно наприкінці серпня 2023 року, приблизно о 22:00 год. побачив у дворі будинку по АДРЕСА_2 чоловіка, який відпочивав на лавочці, підійшов до нього, побачив у кишені телефон, після чого у нього виник умисел таємно заволодіти цим телефоном з корисливою метою. Він непомітно для потерпілого витягнув з кишені шортів мобільний телефон «ОРРО» і пішов з ним додому. Вранці наступного дня він здав цей телефон у скупку, отримав за нього 200,00 грн. які витратив на власні потреби. Щиро кається у скоєному, просить вибачення та просить його суворо не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників провадження обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено допитом обвинуваченого, документів, які стосуються речових доказів, і які характеризують особу обвинуваченого. Суд, за згодою всіх учасників провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин по кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , і які ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчився у добровільності та істинності їх позиції, і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Щодо особи винного судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією закону про кримінальну відповідальність.

Також суд враховує обставини, які впливають на обрання покарання, в їх сукупності, характер та мотив вчиненого злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази: телефон «ОРРО А55 (СРН 2325) 4/64 GB» переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1