ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1901/22

05 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, непрацючого, востаннє судимого 06 квітня 2022 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців. обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2022 року ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області, ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд, за поданням начальника ВП №2 (м. Костопіль) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, терміном на 1 рік, зі встановленням визначених у статті 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, обмеженнями: 1) заборона виходу з будинку з 22:00 години по 06:00 ранку наступної доби; 2) заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив; 3) заборона виїзду за межі Рівненського (Костопільського) району Рівненської області, без дозволу органу поліції, який здійснює адміністративний нагляд, 4) з`явлення до ВП №2 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області 5-го та 25-го числа, кожного місяця.

Однак, ОСОБА_4 , починаючи з 01.06.2022 умисно, без поважних причин, з метою ухилення від встановленого у відношенні нього судом адміністративного нагляду, грубо порушуючи п. "б", "в" статті 9, статтю 10 розділу 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994, за викликами працівників ВП №2 (м. Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області жодного разу не з`являвся.

Також, під час перевірки, ОСОБА_4 був відсутній по місцю проживання: 01.06.2022 о 22 год. 20 хв., 02.06.2022 о 22 год. 10 хв., 04.06.2022 о 22 год. 10 хв., 05.06.2022 о 22 год. 30 хв., 06.06.2022 о 22 год. 25 хв., 12.06.2022 о 23 год. 05 хв., 02.09.2022 о 22 год. 55 хв., 04.09.2022 о 23 год. 19 хв., о 22 год. 20 хв.

Крім того, 10.09.2022, без повідомлення поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, самовільно залишив місце постійного проживання по АДРЕСА_1 та поїхав до с. Рогачів Рівненського району Рівненської області, по особистим справам.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , 15 травня 2023 року близько 15 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами), діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи на першому поверсі під`їзді будинку АДРЕСА_2 , навпроти дверей квартири АДРЕСА_3 , вчинив крадіжку велосипеда марки "PEGASUS", гірського типу, синього кольору, вартістю 2716 гривень 67 копійок, належного ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Також, в першій декаді вересня 2023 року ОСОБА_4 на сміттєзвалищі Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що за адресою: с. Мала Любаша, Рівненського району Рівненської області, під час збирання макулатури, діючи умисно, незаконно, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, знайшов наркотичний засіб - канабіс, загальною масою - 8,053 г, який згідно до таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000,відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який в подальшому, незаконно, зберігав без мети збуту, в кишені своїх штанів до 14 вересня 2023 року, тобто до його вилучення працівниками відділення поліції № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області на блокпосту № 39, що знаходиться на 124 км автомобільної дороги Н- 25 "Городище - Рівне - Старокостянтинів".

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Продовжуючи свої протиправні дії , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами), діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи на подвір`ї будинку по АДРЕСА_4 , вчинив крадіжку автомобільної акумуляторної батареї марки «Varta 5К0 915 105 G 72 AH 640А», яка знаходилася в автомобілі «Mitsubishi» моделі «Colt» д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 288 гривень, належного ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 таємно, повторно, в умовах воєнного стану, скоїв викрадення чужого майна, а саме: 15.05.2023 у громадянки ОСОБА_5 велосипед вартістю 2716,67 грн. та 21.08.2023 року у громадянина ОСОБА_6 автомобільну акумуляторну батарею вартістю 288 грн., тому ці його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Також суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 в першій декаді вересня 2023 року знайшовши наркотичний засіб - канабіс, загальною масою - 8,053 г незаконно їх зберігав без мети збуту, тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України.

Крім того, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про винну особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують .

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений на диспансерному нагляді у нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий неодноразово, по місцю проживання характеризується негативно.

Враховуючи сукупність обставини, що пом`якшують покарання і за міркуванням суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме визнання вини, щире каяття, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину, особисте ставлення до вчиненого, суд рахує за вірне призначити міру покарання ОСОБА_4 в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за кожен вчинений ним злочин та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України - за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2022 року за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців .

Тобто, ОСОБА_4 вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, під час іспитового строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків з урахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2022 року - шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання .

Суд рахує, що застосувати ст.69 та ст.75 КК України неможливо, зважаючи на неодноразові судимості ОСОБА_4 , його поведінку та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що суттєво підвищує суспільну небезпечність вчинених діянь, а також робить неможливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Застосований ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2023 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно приписів ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 24.05.2023 накладено арешт на майно.

Враховуючи, що у застосуванні арешту відпала потреба, арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Костопільського районного суду від 24.05.2023 на майно належить скасувати.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 2868 грн, суд вважає покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження потерпілими до обвинуваченого не пред`являвся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100,124,174,349,373-375 КПК України, ст.50, 65, 70, 71, ч.4 ст.185, ч.1 ст.3069, ст.395 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за :

- ст.395 КК України - 3 місяці арешту;

- ч.1 ст.309 КК України - 4 місяці арешту;

- ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком - 5 (п`ять) років .

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06.04.2022 року, ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові процесуальні витрати в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 24.05.2023 року - скасувати.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- замок синього кольору, сідло, передня вилка велосипеда, банка з оранжевою кришкою, в якій знаходяться дрібні запчастинами до велосипеда, підніжка металева, ланцюг, дві педалі, одна з яких з трьома зірочками, гальмівна система, кермо з навісним механізмом; два колеса велосипеда; два блотника з багажником; рама велосипеда «Pegasus», які передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути власнику;

- автомобільну акумуляторну батарею марки «Varta 5К0 915 105 G 72 AH 640А», яка передан на на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутою по належності.

- наркотичний засіб - канабіс, загальною масою - 8,053 г, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1