№ 336/2358/23
пр. № 1-в/336/273/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

- головуючого судді ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направленням для відбуття призначеного судом покарання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжневартовськ РФ, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, засудженого 21.03.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направленням для відбуття призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 , засудженого 21.03.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Представник органу пробації у судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник просив відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання.

Засуджений заперечував проти задоволення клопотання органу пробації.

Суд, заслухавши думки учасників, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2023 року ОСОБА_4 , 1982 р.н. призначене покарання у виді 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Копія вироку відносно ОСОБА_4 отримана та прийнята уповноваженим органом з питань пробації до виконання 08.06.2023 року.

Засудженому було роз`яснено порядок і умови відбуття покарання з випробуванням, та наслідки невиконання ним покладених на нього судом обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що впродовж іспитового строку засуджений двічи допускав порушення обов`язків, покладених на нього вироком суду не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, поважних причин неявки на реєстрацію не було встановлено: 19.06.2023 року та 04.09.2023 року.

Таким чином, матеріалами особової справи зафіксовано лише дві неявки засудженого на реєстрацію без поважних причин.

При цьому, таки неявки не носять систематичного характеру, а поведінка засудженого щодо подальшої явки за викликом не створює уявлення умисного ухилення від виконання ним покладених обов`язків.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджений інших судимостей не має, кримінальних правопорушень під час випробувального терміну не вчиняв, та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, оскільки засуджений в подальшому являвся на реєстрацію до органу пробації та будь-яким чином не дискредитував себе.

Доводи органу пробації про порушення засудженим покладених обов`язків суд визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що засуджений мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав стати на шлях виправлення.

Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, суд вважає, що відсутні достатні та законні підстави для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

За таких умов, суд не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст. 78 КК України, для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 318-380, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направленням для відбуття призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 .

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1