Справа № 383/1929/23
Номер провадження 1-кс/383/487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання начальника СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження вказаним майном.

Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000017 від 30.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не заявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, при цьому клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування розгляду даного клопотання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, слідчим відділом ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України (а.с. 11-13).

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання встановлено, що на початку червня 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, мешканець с. Кетрисанівка Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з мешканцем м. Бобринець, Кропивницького району, Кіровоградської області ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешканцем с. Кетрисанівка, Кропивницького району, Кіровоградської області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, порушуючи вимоги статей 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, достовірно знаючи про передбачений чинним законодавством України порядок порубки деревини у захисних лісових насадженнях, організували умисні протиправні дії з незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, перевезення з метою збуту, зберігання з метою збуту та збут незаконно зрубаних дерев.

Так, з червня по жовтень 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, маючи на меті незаконну порубку дерев з їх подальшою реалізацією за готівкові кошти місцевому населенню, діючи всупереч ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», п.3 Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 650, за відсутності лісорубного квитка (або ордера) на здійснення лісорубних робіт, про обов`язковість наявності якого було достовірно відомо останнім, здійснили незаконну порубку дерев у полезахисних смугах, що знаходяться на території Кетрисанівської ОТГ Кропивницького району Кіровоградської області.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки) державі в особі Кетрисанівської ОТГ згідно із розрахунками завданої шкоди проведеної спеціалістами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) згідно листа №3-7604-52 від 16.10.2023 на суму 2 070 111,25 грн., яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками та після чого розпорядилися спиляними деревами на власний розсуд, порубавши їх реалізували мешканцям Кропивницького району, Кіровоградської області.

24 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 146 КК України (а.с. 29-33).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру Речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка № 350209114), підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, відповідно до наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України та належить підозрюваному ОСОБА_5 , й такий арешт є допустимим, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), тому є достатні законні підстави накладення арешту на вказане майно із забороною розпорядження ним.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на: належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження вказаним майном до розгляду справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1