Справа № 643/6605/20
Провадження № 1-кп/643/252/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних засобів у кримінальному провадженні № 0006515 від 07.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Московського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0006515 від 07.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2023 було постановлено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 передати з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому просила надати їй можливість участі у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. В обґрунтування клопотання захисник посилалася на рішення Ради суддів України від 24.02.2022 «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією з боку рф», Керівництво щодо проведення судових проваджень у режимі відеоконференції Європейської комісії з питань ефективного правосуддя (CEPEJ) від 30.06.2021 CEPEJ (2021)4REV4, лист Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 № 1/0/2-22, ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2023 у справі №415/2182/20, ухвалу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.10.2022 у справі №124/11515/13-к, ухвалу Верховного Суду від 06.02.2023 у справі №335/591/21, ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №415/2182/20.

Крім того, до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому просив надати йому можливість участі у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. В обґрунтування клопотання зазначив, що тимчасово знаходиться за межами України, на підтвердження чого надає копію свого закордонного паспорту, та не має можливості безпосередньо приймати участь в судовому засіданні 10.01.2024.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд для економії процесуального часу вважав за можливе розглянути подані захисником та обвинуваченим клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів за відсутності прокурора.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти участі обвинуваченого в режимі відеоконференції, зазначив, що обвинувачений зобов`язаний з`явитися особисто у судове засіданні.

Потерпілий підтримав позицію свого представника.

Вислухавши думки учасників провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 342 КПК України секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є, зокрема, обставини непереборної сили військові події або інші подібні обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик. Отже, оголошення правового режиму воєнного стану саме собою не визнається законом поважною причиною неприбуття на виклик. Закон пов`язує поважність причини неприбуття з військовими подіями або з іншими обставинами, які у сукупності з наявним режимом воєнного стану є об`єктивними (активні бойові дії; перебування на окупованій території; відсутність транспортного сполучення між територією проживання обвинуваченого та місцем розташування суду тощо).

Частиною 4 ст. 336 КПК України передбачено, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Крім того, проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду у кримінальному процесі законодавством не передбачено.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 336 КПК України якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, участь особи у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів під час кримінального провадження чинним КПК України не передбачена, а тому може бути застосована у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, що роблять неможливим приймати участь особисто у судових засіданнях або дистанційно, з приміщення іншого суду.

Так, захисник, звертаючись до суду із клопотанням про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, не зазначає жодної об`єктивної обставини, яка заважає їй з`явитися до судового засідання.

Обвинувачений зазначає, що перебуває за межами України, не зазначає де саме і з яких об`єктивних обставин він перебуває за межами України і чому не може приїхати до судового засідання. При цьому на підтвердження перебування за кордоном надає як доказ закордонний паспорт, який не є достатнім доказом, що підтверджує таку обставину. Також обвинувачений до клопотання додає ще який документ на іноземній мові, зміст якого суд не може встановити у зв`язку з відсутністю його належного перекладу.

Вимоги кримінального процесуального закону, зокрема ч. 2 ст. 336 КПК України, визначають, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

В ухвалах Верховного Суду, на які посилається захисник в обгрунтування свого клопотання про участь в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, суд, задовольняючи клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, встановлював поважні причини неявки захисників у судове засідання. Такої причини у цьому випадку захисник суду не повідомив, а тому зазначена практика Верховного Суду у даному випадку не відповідає обставинам справи.

Враховуючи викладене, обвинуваченим та захисником не доведено наявності виключних обставин, які б свідчили про неможливість приймати участь у судовому засіданні особисто в приміщенні Московського районного суду м. Харкова або дистанційно з приміщення іншого суду, а тому клопотання про їх участь в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволенню не піюдлягають.

Враховуючи наведене та, керуючись ст. 314, 336 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних засобів відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних засобів відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 15 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1