Справа № 497/2543/23
Провадження № 1-кп/497/145/23
УХВАЛА

21.11.23 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника органу пробації - ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду міста Болграда Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000449 від 03.08.2023 року та клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, за національністю гагауза, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 20.06.2007 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст.75 КК України встановлено іспитовий строк на 3 роки;

- 26.03.2010 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.81 КК України, 27.12.2012 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів;

- 11.06.2015 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.04.2017 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.ч.2,3 ст.185, 70,71,72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 04.02.2021 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підсудне Болградському районному суду Одеської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так в судовому засіданні прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому посилається на те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), до нього під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 43 дня, строк дії якого закінчується 24.11.2023 року. Зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та у разі визнання обвинуваченого винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Ризики обумовлені тим, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування, так як він на досудовому розслідуванні вже знаходився у розшуку; може залякувати свідків, оскільки він ознайомлений з усіма матеріалами кримінального провадження та володіє інформацією про місце проживання, інші контактні дані вказаних осіб, які не допитані в судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки за викликом до суду; окрім цього може вчинити нове кримінальне правопорушення. Також у обвинуваченого не має міцних соціальних зв`язків. На підставі вищезазначеного прокурор вважає за необхідне під час розгляду обвинувального акту в суді обрати обвинуваченому саме цей запобіжний захід, тому звертається з цим клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав можливим призначити обвинувальний акт до розгляду у відкритому судовому засіданні, клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, так як обвинувачений під час досудового розслідування вже приховувався, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, тому ризики зазначені в клопотанні є наявними до цього часу.

Захисник ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду у відкритому судовому засіданні. Проти клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу також не заперечували, залишили це питання на розсуд суду.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до Рішення Конституційного суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Рішенням Конституційного суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 встановлено, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, у разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.

Дане клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою внесено з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. З клопотання прокурора вбачається, що обвинувачений вже переховувався від органу досудового розслідування, не виконував свої процесуальні обов`язки, також раніше неодноразово був судимий за корисні злочини проти власності, в тому числі із застосуванням насильства (ст.187 КК України). Також наявний ризик впливу на свідків, яких обвинувачений знає та з врахуванням його особи, він може здійснити на них відповідний вплив.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.10.2023 року (справа №497/1853/23, провадження 1-кс/497/837/23), підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2023 року включно, при цьому визначено альтернативний запобіжний захід з можливістю внесення застави у розмірі 214 720,00 грн.

На цієї стадії процесу суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинуваченого винним, тому що вказане питання вирішується в нарадчій кімнаті при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.

На цей час вказані ризики для кримінального провадження не зникли, вони не зменшились, залишились актуальними до цього часу. Також суд враховує той факт, що ОСОБА_4 наразі проходить військову службу та характеризується позитивно, заявляє про бажання продовжити нести службу, але ж на переконання суду необхідність проведення судового розгляду та запобігання вище визначеним ризикам виправдовують негативні наслідки від відсутності ОСОБА_4 на службі.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкості вчиненого злочину, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, міцністю соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання (дружина та троє неповнолітніх дітей), не є доцільним з точки зору мети і підстав застосування запобіжних заходів.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні питання визначення суми застави, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його суспільну небезпеку, майновий (є військовослужбовцем) та сімейний стан обвинуваченого, наявність утриманців, стан здоров`я, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст. 182 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, суд приходить до висновку визначення застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває справа; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки, на думку суду, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, і не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінується обвинуваченому, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченим обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009 року).

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим призначити обвинувальний акт до розгляду у відкритому судовому засіданні та є всі підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та щодо виклику свідків обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 314-316, 395 КПК,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 03.08.2023 року, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Болградського районного суду Одеської області на 01.12.2023 року о 13.00 годині.

В судове засідання викликати свідків обвинувачення: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває справа; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 19 січня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Доручити органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та надати її до суду в строк до 01.12.2023 року. У разі неможливості, з об`єктивних причин, підготувати досудову доповідь у визначений строк, продовжити цей строк до двадцяти днів.

Строк дії ухвали до 19.01.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та протягом семи днів, в частині запобіжного заходу, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 23.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1