Справа №588/1043/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1414/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Державна зрада
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, яке обґрунтовано тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та існують і на даний час.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року клопотання прокурора було задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 29 жовтня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заміни останньому запобіжного заходу на більш м`який було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та апеляційною скаргою.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, обвинувачений посилається на те, що оскаржувану ухвалу він отримав через вісім днів після постановлення вказаного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року- скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати йому більшм`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що він ніяких злочинів не вчиняв, у СІЗО перебуває незаконно і з цього приводу звертався з різного роду клопотаннями, які залишились без реагування.

Апелянт вказує, що у своєму клопотанні прокурор вказує на вчинення ним особливо тяжкого злочину, і під вартою він перебуває вже більше року, однак, таке його утримання є безпідставним і необґрунтованим, а тому, справедливим та доцільним було б змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Також, апелянт зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, жодним чином не доведені, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні майже усі свідки допитані та усі докази, зібрані під час досудового розслідування, перебувають у суду, що виключає ризик незаконного впливу на свідків та можливість знищення чи спотворення доказів у справі.

Проте, на зазначені обставини суд уваги не звернув та задовольнив клопотання прокурора, не маючи для цього законних підстав, у зв`язку з чим, оскаржуване рішення вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні, а тому, ухвалу суду підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційної скарги, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора, яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши як доводи клопотання так і доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

За змістом ч. 1ст. 117 КПК України, процесуальний строк повинен бути поновленим за клопотанням зацікавленої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно п. 1 ч. 1ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення, а згідно п. 2 ч. 2 цієї статті апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. У разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою, та що на спростовування його доводів щодо отримання копії рішення суду через вісім днів після його постановлення, матеріали справи доказів не містять, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції останнім був пропущеним з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого та його незгоди з прийнятим судом рішенням, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі та врахував усталену практику ЄСПЛ та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Звертаючись до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаних злочинів та що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не зменшили та існують, і запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважали його необґрунтованим, посилались на недоведеність існування ризиків та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Перевіряючи обґрунтованість зазначеного клопотання, судом було враховано те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, а інший злочин є тяжким і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, судом було враховано і особу обвинуваченого, який у 2022 році був засуджений за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту, що він до затримання працював на станції технічного обслуговування, має родину матір та дружину, з якою перебуває у цивільному шлюбі.

Також, судом було враховано і те, що свідки у даному провадженні ще не допитані, а обвинувачений проживає разом з ними в одному населеному пункті і йому відомі їх персональні відомості.

Саме з врахуванням вищезазначеного, встановивши обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 та обставини на підтвердження існування ризиків, про які вказував у клопотанні прокурор, а також, за наявності того, що судовий розгляд справи не завершений, суд і дійшов висновку про неможливість зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який, та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щоб запобігти спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що він під вартою перебуває безпідставно, оскільки інкримінованих злочинів не вчиняв, то вказані обставини при розгляді питання законності оскаржуваної ухвали колегія суддів до уваги не приймає, оскільки оцінку доказам щодо винуватості чи невинуватості особи надає суд, який у кримінальному провадженні буде по суті ухвалювати остаточне рішення.

Інших доводів, за яких у задоволенні клопотання прокурора слід було б відмовити, апелянтом не наведено, а обставин недоцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням фактичних обставин злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 ,які становлять підвищену небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог національного законодавства та з врахуванням Європейської практики, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити обвинуваченому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4