31.01.2024
Справа № 642/347/24
Провадження № 1-кс/642/340/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000053 від 06.01.2023 клопотання заступника керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого в розпорядженні начальника 15 мобільного прикордонного загону, у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із вказаним клопотанням.

З матеріалів клопотання вбачається, що

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за процесуального керівництва Харківською спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обставини кримінального правопорушення встановлені в ході досудового розслідуванням викладені прокурором у клопотанні.

В ході досудового розслідування, 25.01.2024 о 08 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

25.01.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 прокурор підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням ГВВВБ «Схід» ДПСУ про вчинення кримінального правопорушення від 01.01.2024; заявою ОСОБА_6 від 29.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 03.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 22.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25.01.2024; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 25.01.2024, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти, які є предметом злочину - неправомірною вигодою; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 25.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

В обгрунтування клопотання прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушень, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- переховуватися від органу досудового розслідування або суду, прокурор підтверджує, тим що

ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом 15 мобільного прикордонного загону, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного, обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Вказані обставини створять складності явки або запізнення, підозрюваного до суду де здійснюється судовий розгляд, з метою швидкого, об`єктивного та повного досудового розслідування, таким чином це може створити передумови уникнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

На обгрунтування ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати, свідка, понятого, у цьому ж кримінальному провадженні, прокурор вказує, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на заявника, свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Щодо ризику визначеного п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом 15 мобільного прикордонного загону, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

На переконання прокурора наявний також ризик передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за контрактом, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ч. 4 ст. 407 КК України, або дезертирство за ч. 3 ст. 408 КК України.

З метою запобігання підозрюваному ОСОБА_5 , вищевказаним ризикам прокурор просить останньому обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоровя обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризику, передбаченогост.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_5 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає що клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.

Також слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, , до 25.03.2024, що є в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183,184, 193,194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 25.03.2024 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проходження військової служби, яке буде визначено його командуванням, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами щодо обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Строку дії ухвали - до 25 березня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1