Справа № 344/1596/24
Провадження № 1-кс/344/856/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні скаржник та її представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином, на адресу суду надав матеріали кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року.

Проаналізувавши пояснення скаржника, її представника, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись зі змістом постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалами кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підстави закриття кримінального провадження визначено статтею 284 КПК України.

Так, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

(пункти 1, 2 частини 1 статті 284 КПК України).

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за рапортом ст. ДОП відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що в ході вивчення матеріалів встановлено факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 гр. ОСОБА_5 , що мало місце 08.07.2023 року близько 14 год. 00 хв. у приміщенні пивного закладу «Хочу пива» за адресою вул. Карпатська, 17А, внаслідок чого ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки без зміщення.

Постановою слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, представник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування цієї постанови.

Як зазначено Вищим антикорупційним судом в Ухвалі від 02 листопада 2023 року у справі № 991/9403/23 «… з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності».

У іншій справі за №991/10650/23 в Ухвалі від 18 грудня 2023 року Вищим антикорупційним судом зазначено наступне:

«26. Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що однією з підстав для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

27. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

28. Водночас, за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

29. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

30. Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що, зокрема, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

31. Отже, вищенаведені положення кримінального процесуального законодавства передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування. Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення».

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що в діянні ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При цьому, який саме елемент складу кримінального правопорушення, за висновком слідчого, відсутній, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не зазначено.

Так, як встановлено слідчим суддею зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчим в даному кримінальному провадженні було допитано потерпілу ОСОБА_3 (яка вказала на чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який застосував до неї фізичне насильство (тягнув її за руку, в результаті чого вона, опираючись, відчула різку біль в правій руці); отримано висновок експерта (за яким у гр. ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження закритий перелом правої променевої кістки в нижній третині, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості); допитано в якості свідка ОСОБА_5 (працівник закладу «Хочу Пива»), який заперечив застосування фізичної сили до ОСОБА_3 ; допитано в статусі свідка ОСОБА_8 (працівник закладу «Хочу Пива»), яка 08.07.2023 року працювала в закладі, котра повідомила, що 08.07.2023 року в приміщенні бару ніхто не застосовував до ОСОБА_3 фізичну силу.

На підставі аналізу вищевикладеного слідчий дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України та, відповідно, закрив кримінальне провадження з цієї підстави.

Як вже було зазначено, кримінальним процесуальним законом передбачені такі окремі реабілітуючі (та відмінні одна від одної) підстави для закриття кримінального провадження як:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення (така обставина повинна застосовуватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах);

2) встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення (для закінчення провадження застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця обставина виявляється: якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження за відсутності у діянні складу кримінального правопорушення, оскільки зміст мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваної постанови не є взаємопов`язаними.

Крім того, слідчий суддя також зауважує, що матеріали кримінального провадження не містять інформації про те, чи вживалися слідчим в ході досудового розслідування заходи щодо з`ясування наявності у закладі «Хочу Пива» засобів відеофіксації, та, відповідно, в разі наявності такого, чи вживалися заходи щодо отримання відповідної відеоінформації, датованої 08.07.2023 року.

Відтак, враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002347 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1