Справа № 516/215/21
Провадження № 1-кп/496/218/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 20.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначена кримінальне провадження.

07.07.2023 року до суду звернувся захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту. Своє клопотання захисник мотивував тим, що відповідно до ч.1 ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Закінчення цієї процесуальної дії, згідно положень ч. 9 ст. 290 КПК України, полягає в тому, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Оскільки вказані процесуальні дії є важливими, тому виконання вимог ст. 290 КПК України безумовно мають бути внесені до реєстру матеріалів кримінального провадження. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034, вказане кримінальне провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2020 року. (Реєстр розділ 1, п.1). В порушення вищезазначених вимог в реєстрі взагалі відсутні відомості про складання повідомлення підозри ОСОБА_4 29.04.2021 року. Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено процесуальний порядок корегування реєстру досудового розслідування під час здійснення судового провадження, внесення до нього змін або виправлень будь-ким.

Як вбачається із наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування складеного слідчим СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 разом із обвинувальним актом, зміст реєстру всупереч вимогам ч. 2 ст. 109 і 1 ч. 4 ст. 291 КПК України містить в собі неповноту щодо прийнятих процесуальних рішень і проведених процесуальних дій. Така процесуальна дія, як складання підозри 29.04.2021 року, відкриття матеріалів кримінального провадження, які слідчий, прокурор зобов`язані виконати відповідно до ст. 290 КПК України, до реєстру не внесена.

З даного реєстру неможливо встановити коли винесено повідомлення про підозру, про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів та коли підозрюваному повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкрито матеріали кримінального провадження, чим порушено ст. 290 КПК України.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначена лише процесуальна дія «доручення надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 », однак не зазначено на підставі якого процесуального документу надано дане доручення, а саме відсутнє повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів.

Відповідно ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В порушення цих вимог, ОСОБА_4 вручена підозра після спливу більш 2,5 місяців, тобто з порушенням всіх можливих строків, хоча в день складання повідомлення він заходився у кабінеті слідчого ОСОБА_8 , надавав їй різного роду клопотання но справі і в неї була можливість вручити підозру особисто ОСОБА_4 не порушуючи при цьому положення ст. 278 КПК України.

На думку захисника слідчим не вжито дій щодо вручення 29.04.2021 року особисто ОСОБА_4 повідомлення про підозру належним чином. При цьому. навіть не повідомивши його про це, оскільки саме 29.04.2021 року особисто ОСОБА_4 був у ОСОБА_9 , вона виносила постанови відносно нього про призначення йому адвоката з Центру вторинної безоплатної допомоги, отримала Доручення з Центру про призначення адвоката ОСОБА_10 , повідомила про це ОСОБА_4 на що він подав три клопотання про те, що в нього є адвокат, про ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, порушено все, що можливо порушити, починаючи з встановлення місця перебування ОСОБА_4 , коли він знаходився в неї в кабінеті, не зрозуміло навіщо ознайомлювати з повідомленням про підозру в непередбачуваний законодавством спосіб - старосту села.

Тобто, ОСОБА_4 повідомлено про підозру 29.04.2021 року, в реєстр відомості внесені 30.04.2021 року та повторно 16.07.2021 року, що є порушенням процесуального кримінального законодавства. Підозра від 26.04.2021 року взагалі не була погоджена прокурором, що також є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, як зазначає захисник в своєму клопотанні, обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу після підписання його прокурором та скріплення його підпису печаткою, що свідчить про належне його затвердження прокурором.

Обвинувальний акт, затверджений 26.08.2021 року заступником керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000034, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146 КК України та який наданий суду містить підпис прокурора, однак такий підпис не скріплений печаткою відповідної прокуратури, тобто обвинувальний акт прокурором належним чином не затверджений, оскільки скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу і саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу. Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 1 ст. 291 КПК України.

Крім того, як зазначає в своєму клопотанні захисник, в матеріалах кримінального провадження наявний рапорт слідчого від 10.08.2021 року для повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування повинні з`явитися підозрюваний з адвокатом до 26.07.2021 року, ОСОБА_4 скористався своїм правом та ознайомився з матеріалами 28.07.2021 року, оскільки повідомлений про дану процесуальну дію був 21.07.2021 року. Адвокат своїм правом скористався 16.08.2021 року, проте, як вбачається з листа слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 №61/8573 від 30.08.2021 року вона направляє обвинувальний акт ОСОБА_13 та його захиснику, при цьому зазначає, що адвокат навмисно зволікає часом наданим для доступу до матеріалів досудового розслідування, що ставить під сумнів ознайомлення в повному обсязі адвоката з матеріалами кримінального провадження.

Проте, як вбачається з вищезазначеного листа слідчий сама направила обвинувальний акт без доручення прокурора, оскільки, як вбачається з реєстру, він їй такого доручення не надавав. Крім того, відповідно клопотань ОСОБА_4 , він особисто 30.8.2021 року звертався як до Біляївської окружної прокуратури та і до слідчого з питання отримання копії реєстру кримінального провадження, тобто ОСОБА_4 сам просив надати йому реєстр, але слідчий в цей же день замість вручення обвинувального акту та реєстру, згідно законодавства відправила їх поштою, не повідомивши про можливість прибути та отримати особисто. При цьому в підтвердження надані лише відповідні фіскальні чеки, однак відомостей про отримання адресатами поштової кореспонденції суду не надано. Дана обставина також є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, як вбачається з клопотання ОСОБА_4 , наданого ним 28.07.2021 року після ознайомлення з матеріалами справи, йому не надали в повному обсязі зробити копії з матеріалів кримінального провадження в повному обсязі. Таким чином, зазначені порушення ст. 290 КПК України, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України), унеможливлює призначити такий обвинувальний акт до судового розгляду.

У зв`язку з чим, на думку захисника, оскільки ОСОБА_4 та його захиснику не вручено копії обвинувального акту з додатками до нього, порушено його право визначене п.іст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, захисник зазначає, що в обвинувальному акті є посилання на висновок експерта №298 від 09.10.2020 року, однак в реєстрі зазначений лише висновок експерта №67 від 29.03.2021 року, що також свідчить про неповноту обвинувачення, невідповідність реєстру діям слідства та матеріалам справи, що є неприпустимим. Також, в порушення п.9 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказана дата його складання , що також є однією з підстав повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, згідно витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000034 № від 20.08.2020 року зазначено, що 19.03.2020 року ОСОБА_4 знаходячись на дитячому майданчику по вул. Комунальній у м. Теплодар спричинив заявниці тілесні ушкодження, а не 19.08.2020 року, як зазначено в повідомлені про підозру ОСОБА_4 та обвинувальному акті. Зазначені відомості значаться і в інших документах, складених слідчим.

Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення чи кримінальних правопорушень він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим просила повернути обвинувальний акт прокурору.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 своє клопотання підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні проти клопотання захисника заперечував, пояснивши, що зазначені в клопотанні підстави, не є мотивами для повернення обвинувального акту. Зазначені підстави, на думку захисника, повинні були розглядатися на стадії досудового слідства. Як вбачається з кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений та його захисник не з`являлись до слідчого на виклик, тобто обвинувачений та захисник ухилялись від викликів слідчого, та явки до органів слідства, у зв`язку з чим, слідчим було направлено, обвинувальний акт обвинуваченому. Крім того прокурор зазначив, що він зробив копію обвинувального з реєстру, та намагався вручити його обвинуваченому та захиснику, до судового засідання, але обвинувачений відмовився в присутності понятих від отримання обвинувального акту.

Також прокурор зазначив, що дійсно не всі дії слідчого вносилися до реєстру досудового розслідування, але прокурор звернув увагу на те, що відповідно до кримінального процесуального кодексу України слідчий не має зазначати кожну процесуальну дію в реєстрі, відповідно до роз`яснень. Так клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, на думку прокурора можна розцінювати, як затягування з формальних причин, що є недопустимим та перешкоджає потерпілому право правосуддя. Крім того, прокурор зазначив, що ніхто не забороняв обвинуваченому та його захиснику ознайомитись з матеріалами справи, але останні не з`являлись до слідчого для ознайомлення, у зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні клопотання захисника, продовжити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні проти клопотання захисника заперечував та підтримав думку прокурора.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК України, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно п. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог КПК України при складанні обвинувального акта.

Проаналізувавши зміст обвинувального акту, суд приходить до висновку про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. В обвинувальному акті зазначені час, місце, мотиви та спосіб вчинення обвинуваченим інкримінованих йому дій.

Суд беручи до уваги підстави зазначені в клопотанні захисника, вважає їх необґрунтованими та погоджується з думкою прокурора, що зазначені в клопотанні захисника підстави необхідно було вирішувати на досудовому слідстві з чим погоджується і суд, у зв`язку з тим, що в ст. 291 КПК України, чітко прописані вимоги до обвинувального акту, які слідчим та прокурором, який погодив вказаний обвинувальний акт, були дотримані.

Досліджуючи клопотання захисника, судом встановлено, що в останньому відсутні будь які зауваження або заперечення стосовно відомостей зазначених в обвинувальному акті.

На думку суду, формальні недоліки обвинувального акту, на який послався захисник, як на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, жодним чином не порушує законні права обвинуваченого, а тому не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту, з мотивів його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акті слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 20.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1