Справа № 643/1830/23
Провадження № 1-кп/643/170/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0003360 від 21.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК У країни,-

встановив:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0003360 від 21.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК У країни.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 28.10.2023.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб , з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі , визначеному попередньою ухвалою суду , посилаючись на збереження ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та не доведеність ризиків та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю або зменшити суму розміру застави.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що прокурором не доведено, що наявні ризики і та обставина, що судовий розгляд не завершено ,виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання адвоката, просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на його необґрунтованість, просила суд вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, у зв`язку з тим, що строк тримання під вартою закінчується, розгляд справи триває, а ризики передбачені п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не відпали та продовжують існувати.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначенй підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Враховуючи наявність, встановлених судом, ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу, наявність місця проживання, обставин тривалого застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу, обставини самого злочину, суд вважає, що має місце виняткова ситуація, передбачена ч.3 ст.377 КПК України, у зв`язку з якою обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 буде застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника, обвинуваченого та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із покладенням на останнього обов`язків строком до двох місяців.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту при фактичних обставинах цієї справи та пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поза як дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. ст. 177-199, ч. 3 ст. 303, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі , визначеному попередньою ухвалою - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю-браслету (за його наявності),строком на два місяці, тобто до 24 грудня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати Харківське районне управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю - браслету(в разі його наявності).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати на виклики прокурора або суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду цілодобово;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі паспорти громадянина України для виїзду за кордон;

-знаходитись на території домоволодіння, в якому він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово, протягом строку дії даної ухвали.

Негайно в залі суду звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Після проголошення даної ухвали, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний невідкладно з`явитися до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області (в межах робочого часу) для постановлення на облік, після чого прибути до місця свого проживання.

Ухвала суду в частині звільнення з під варти та постановки на облік в органах поліції, підлягає негайному виконанню органами національної поліції.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, тобто до 24 грудня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на Харківське районне управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області .

Копію ухвали для здійснення контролю за її виконанням направити керівнику Салтівської окружної прокуратури м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1