Провадження № 1-кп/591/394/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №0004199 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, середня освіта, офіційно не працює, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимий:

1.01.06.2022 Зарічним районним судом м. Суми за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин;

2. 19.05.2023 Зарічним районним судом м. Суми за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2023 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цього дня, близько 18:00 години, перебуваючи за вказаною адресою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклої сімейної сварки, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізую пі свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , 26.10.2023 близько 18:00 год., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, тобто діючи з прямим умислом, взяв з кухонного столу ніж, та тримаючи його в правій руці, наніс потерпілому ОСОБА_6 ножем не менше двох ударів в область грудної клітини з права та область шиї зліва, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: рана грудної клітини справа, що проникає в праву плевральну порожнину з пораненням правої легені, пнемо-гематорекс справа, рана шиї зліва.

Відповідно до висновку експерта № 1574 від 11.12.2023, ушкодження в ділянці грудної клітини справа були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді рани шиї кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями та могли утворитися при нанесенні ударів ножем та подібними предметами.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в спричиненні ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказану в обвинувальному акті дату, час та місці він перебував вдома на кухні з братом, який був в стані алкогольного сп`яніння, та між ними виник конфлікт. Потерпілий його ображав, виражався в його сторону нецензурною лайкою та махав ножем, яким різав салат на кухні, через такі дії потерпілого він злякався за своє життя, вихватив ніж та наніс йому два удари ножем в грудну клітину та шию, після чого потерпілий заспокоївся та пішов до кімнати. Декілька разів питав чи потрібна йому швидка допомога, але потерпілий відмовлявся. Потім прийшла мати додому та викликала «швидку». Просив пробачення у потерпілого, щиро кається у вчиненому, негативно оцінює вчинене діяння.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, просив брата суворо не карати, він його пробачив та претензій до нього не має.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, тобто заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , небезпечного для життя в момент заподіяння.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих покарання обставин слід віднести рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи, з яким обвинувачений перебуває у близьких відносинах.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 раніше судимий, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога та нарколога, за місцем проживання характеризується негативно, в момент вчинення злочину не перебував у стані афекту чи іншого вираженого емоційного збудження, емоційне переживання не вплинуло на його свідомість та діяльність, здатність до регуляції власних дій в момент вчинення злочину порушена або обмежена не була.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наявність як пом`якшуючих покарання обставин так і характер обтяжуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України, тому, із врахуванням також всіх обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, поведінку обвинуваченого одразу після події, а також в подальшому, беручи до уваги особу винного, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого та, відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій, їх примирення, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов слід задовольнити у зв`язку з його обґрунтованістю та визнанням обвинуваченим.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог КПК.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити без змін, але не більше ніж до 07 березня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 199, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 16294 (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку у законну силу продовжити, але не більше ніж до 07 березня 2024 року.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: біологічні зразки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що відбирались для проведення експертних досліджень, які зберігаються згідно квитанції №04557 в Сумському РУПГУНП в Сумській області; ніж з плямами бурого кольору, наволочка з плямами бурого кольору; майно, вилучене під час огляду місця події за адресою м.Суми, вул. Троїцька, 48, у приміщенні КНП СОР СОКЛ, різнокольоровий светр з плямами рбк та наволочку з плямами рбк, що передані на зберігання згідно квитанції №04560 до Сумського РУП ГУНП в Сумській області, після набрання вироком законної сили, знищити; дактилоскопічну карту ОСОБА_4 , оптичний диск з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів екіпажу патрульної поліції, диск із записом телефонних дзвінків на лінію 102, копію картки виклику та карту виїзду швидкої медичної допомоги, диск з копією архіватора аудіо запису вхідних дзвінків на лінію 103, після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження; історію хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, повернути законному володільцю - КНП СОР СОКЛ; майно, вилучене під час затримання ОСОБА_4 , яке зберігається згідно квитанції №04411 в Сумському РУПГУНП в Сумській області після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальному розмірі 7654 (сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривень 44 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого - з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1