КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8879/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1141/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30листопада 2023 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Оболонськогорайонного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року задоволено частково клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 37 576 000 (тридцять сім мільйонів п`ятсот сімдесят шість тисяч) 00 коп.

Захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати до обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з насієм електронного засобу контролю за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та/або визначити розмір застав, в розмірі передбаченому п.3 ч. 5ст. 182 КПК України - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, а саме 2 роки та 11 місяців без обвинувального вироку суду, що є грубим порушенням прав обвинуваченого. Вважає, що визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з носінням електронного браслету забезпечить належну процесуальну поведінку. Вважає, що ризик втечі не підтверджено. Звертає увагу, що обвинувачений під час затримання, проведення обшуків опору не чинив, до суду для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу прибув самостійно, весь цей час не переховувався, не впливав незаконно на інших учасників справи, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином , не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Обвинувачений має позитивні характеристики, був працевлаштований. Вважає, що твердження прокурора щодо наміру впливу на потерпілих є лише припущенням. Зазначає, що під час перебування обвинуваченого під вартою загострились хронічні хвороби та загальний стан здоров`я погіршився. Судом першої інстанції не взято до уваги відповідь на адвокатський запит від 06.09.2022 року № 833 Ф/КИ -22 Філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в м. Києві та Київській області, щодо стану здоров`я обвинуваченого. Стверджує, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу є необґрунтованим, відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України. Вважає, що розмір застави є непомірний та призначений без врахування майнового та сімейного стану обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що стороною захисту не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі сторін кримінального провадження, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч. 3,4 ст. 152, ч.1 ст. 156, ч. 4, 5 ст. 301 КК України, серед яких є тяжкий та особливо тяжкі злочини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що висновок про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ґрунтується на об`єктивних даних. Застосування найсуворішого запобіжного заходу зумовлене тим, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні злочинів, деякі відносяться до категорії особливо тяжких та передбачать покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, характер та обставини вчинення злочинів, відомості про особу обвинуваченого, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкримінований злочин, може з метою уникнення покарання переховуватись від суду, оскільки у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки. Окрім того, враховуючи кількість епізодів інкримінованої злочинної діяльності, існує ймовірність, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також небезпідставними є висновки щодо існування ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, враховуючи обставини, встановлені судом щодо телефонних розмов з потерпілою. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмірзастави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Щодо доводів апеляційної скарги захисника про надмірну суму застави, то колегія суддів, вважає їх безпідставними, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та інших обставин, що мають значення, у даному випадку, а тому на переконання колегії суддів, визначений альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 14 000 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, буде цілком достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші протиправні дії.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має позитивні характеристики, до затримання був офіційно працевлаштований та у випадку звільнення з-під варти також зможе працювати, самі по собі не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Доводи щодо погіршення стану здоров`я були предметом розгляду суду першої інстанції, який встановив, що стан здоров*я Ктиторчука на даний час задовільний та ці доводи не є достатньо переконливими для висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На переконання колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4