ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3926/23 Справа № 932/8648/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

02 жовтня 2023 року адвокат ОСОБА_7 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про роз`яснення судового рішення, а саме ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року.

Оскаржуваною ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року було відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невідповідністю вимогам КПК. В обґрунтування зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суддя ОСОБА_1 посилалася на те, що незрозуміла ухвала прийнята з посиланням на докази, які обґрунтовують ці обставини, однак клопотання прокурора не містило ніяких додатків. Крім того, під час ухвалення незрозумілої для нього ухвали, суддя не керувалася вимогами ч.7 ст.194 КПК України (далі-КПК), оскільки посилання на вказану статтю в оскаржуваній ухвалі не має. Окрім того, всупереч вимог ч.3 ст.199 КПК, в ухвалі суду від 28.09.2023 року не зазначено викладу обставин, які б свідчили про те, що заявлені прокурором ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання під вартою.

Разом з тим, апелянт зазначає, що всупереч вимог ч.6 ст.199 КПК клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу було подано за один день до закінчення строку тримання під вартою, саме в той день, коли мало б відбутися підготовче судове засідання.

На підставі викладеного просить апеляційний суд скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що повний текст ухвали суду він отримав 23 жовтня 2023 року, а до цього часу не розумів мотивів та не мав можливості підготувати мотивовану апеляційну скаргу. Тому, на переконання апелянта, вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення заявника на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на оскарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення, передбачене п.3 ч.2 ст. 395 КПК, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ч.1 ст.117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З цього питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2019 (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18) зробила правовий висновок про те, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст.376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Натомість у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження розгляд заяви про роз`яснення судового рішення та ухвалення місцевим судом оскаржуваної ухвали відбулися 12 жовтня 2023 року. Натомість цього дня судом було оголошено лише вступну та резолютивну частину свого рішення (а.с.11).

Згідно розписки (а.с.16) 23.10.2023 року адвокат ОСОБА_7 отримав повний текст ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 року. Строк подання апеляційної скарги спливав 19 жовтня 2023 року, що свідчить про відсутність у адвоката достатнього часу для ознайомлення з мотивами прийнятого судом рішення та підготовки і подання апеляційної скарги.

Враховуючи приписи п.3 ч.2 ст.395 КПК та вищенаведені правові позиції, як Об`єднаної палата ККС ВС, так і Першої судової палати ККС ВС, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили адвоката ОСОБА_7 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ч.4 ст.380 КПК передбачено, що ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

В контексті вказаної норми закону роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш якісній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийнятого рішення, суд відмовляє в роз`яснення рішення.

Мотивуючи своє рішення щодо відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що викладені у заяві доводи фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями та рішенням судді, прийнятим за наслідками розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу. При цьому, суд послався на те, що рішення ухвалене з додержанням вимог ст.ст.194, 196, 372 КПК, викладене ясною, зрозумілою мовою, з чітким зазначенням кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК, з посиланням на докази, які обґрунтовують ці обставини, запобіжного заходу, який застосовується, строку дії запобіжного заходу, строку і порядку оскарження ухвали, а також відображенням позицій учасників процесу щодо клопотань і надання оцінки доводам сторін щодо обгрунтування ними своїх клопотань, а тому, враховуючи вищевикладене, постановлена судом ухвала не є незрозумілою.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення за наведеними в ній доводами в порядку статті 380 КПК, оскільки зміст поданої апеляційної скарги фактично свідчить про незгоду адвоката ОСОБА_7 із мотивами прийнятого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська рішенням від 28 вересня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та його намагання у такий спосіб переглянути законність цього рішення в апеляційному порядку, що суперечить положенням статті 392 КПК. Натомість, як зазначив заявник під час апеляційного розгляду, законність ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 перевірялась в апеляційному порядку за його апеляційною скаргою та рішення слідчого судді було залишено без змін.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається адвокат ОСОБА_7 , не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, а ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.ст.380, 404, 405, 407, 418, 419,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання адвоката ОСОБА_7 - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3