Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/8/2024 Справа № 641/5026/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 в якому він просить застосувати до засудженої положення ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від покарання.

В судовому засіданні захисник засудженої ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив застосувати щодо засудженої ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання у Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)». Станом на 26.05.2023, ОСОБА_6 відбула 1/2 строку покарання тому до неї можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України. Однак, згідно протоколу № 12 від 14.06.2023 адміністрацією ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» ОСОБА_6 відмовлено в направленні матеріалів до суду стосовно умовно-дострокового звільнення як такій, що не довела свого виправлення. Відмова мотивована тим, що «із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженої, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи засуджена не довела своє виправлення». Крім того ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» посилається на те, що ОСОБА_6 має два стягнення. Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення від 26.05.2023 останній раз стягнення на ОСОБА_6 було накладено 29.09.2022. Натомість, на момент розгляду адміністрацією питання щодо умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_6 повинна була вважатися особою, яка не має стягнень. Вказує на те, що відмова адміністрацією ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» ОСОБА_6 в направленні матеріалів до суду стосовно умовно-дострокового звільнення є необґрунтованою, оскільки вона дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснювати за ними належний догляд, приймає участь у реалізації програм диференційованого впливу «Правова просвіта» та є інвалідом третьої групи.

Засуджена ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала думку захисника та просила клопотання задовольнити.

Представник адміністрації ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_5 , пояснивши, що питання про застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженої ОСОБА_6 розглядалось 14 червня 2023 року на комісії і було прийнято рішення відмовити засудженій в застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки остання не довела своє виправлення. Просила в задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_7 щодо засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання, відмовити, оскільки вважає, що засуджена не встала на шлях виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечив щодо задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_5 щодо засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки вважає, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, а тому відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначив, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого: даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_6 , засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 за ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 26.11.2021, кінець строку покарання 26.11.2024.

Засуджена ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.11.2021. Під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно. Адміністрацією установи не заохочувалась, стягнень не мала. До праці не залучалась.

З 13.12.2021 року відбуває покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)». За час відбування покарання характеризується негативно. Режим тримання порушувала, має два дисциплінарних стягнення. Адміністрацією установи не заохочувалась.

З 28.12.2021 року по 24.02.2022 року була працевлаштована на виробництві установи підсобним робітником. До праці відносилась незадовільно.

З 29.09.2022 року по 10.04.2023 року була працевлаштована на виробництві установи у майстерні по виготовленню квітів. До праці відносилась посередньо. Так як у засудженої відсутній позов за вироком суду вона не виявила бажання в подальшому працювати на виробництві установи.

Приймає участь у роботах по благоустрою території колонії згідно графіка.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не завжди стримана. За характером егоїстична та безвідповідальна. З метою отримання поблажливого ставлення намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Має охайний зовнішній вигляд.

Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснювати за ними належний догляд.

До виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», «Правова просвіта», але зацікавленості не проявляє.

Відповідно до статей 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціальні-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

Застосуванню зміни умов тримання, згідно статей 100 (101) Кримінально-виконавчого кодексу України, підлягала після відбуття 1/4 призначеного строку покарання, а саме не раніше 26.08.2022 року. Рішенням комісії виправної колонії від 29.09.2022 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Застосуванню заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 Кримінального кодексу України підлягала після відбуття 1/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше 26.11.2022 року. Рішенням комісії виправної колонії від 14.12.2022 року щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

За вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 року вину у скоєному злочині не визнала.

Відповідно до витягу з протоколу № 12 від 14.06.2023 ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарань вирішено не направляти відносно засудженої ОСОБА_9 матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, як особи, яка не довела своє виправлення (том 1, арк. 203 о.с.).

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженої ОСОБА_6 від 26.05.2023, остання має стягення, а саме: 21.12.2021 оголошено догану за зберігання заборонених предметів (грошей); 29.09.2022 оголошено сурову догану за створення конфліктної ситуації з іншою засудженою (том 1, арк. 200 о.с.).

Відповідно до протоколу № 52 від 21.09.2023, засуджена ОСОБА_6 виконує покладені обов`язки під контролем адміністрації, не завжди додержується правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також виконує умови трудового розпорядку та безпеки праці під контролем виробничого персоналу.

З висновку ступеня виправлення засудженої вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої ОСОБА_6 , характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджена ОСОБА_6 не довела своє виправлення та не може бути представлена до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (том 1, арк. 204-209 о.с.).

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Засуджена ОСОБА_9 раніше судима, за час перебування у «Харківський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно, за час відбування покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» характеризується негативно, заохочень не має, має стягнення, що свідчить про те, що засуджена не весь період перебування у місцях позбавлення волі своєю поведінкою дотримувалася режиму відбування покарання та доводила своє виправлення.

Отже, враховуючи, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_9 не має, оскільки остання на даний час не довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженої ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1