Провадження № 1-в/643/394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 02.11.2020 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

В обґрунтування подання зазначено, що 24.05.2021 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов до виконання вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2020 відносно засудженого ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 18.03.2021. 24.05.2021 за допомогою поштового зв`язку засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 02.06.2021, однак останній за викликом не з`явився причини неявки не повідомив. 03.06.2021 співробітниками Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 з метою виклику засудженого до уповноваженого органу з питань пробації на 07.06.2021, проте під час виходу двері квартири ніхто не відчинив, за викликом ОСОБА_4 не з`явився. 29.09.2021 з телефонної розмови з ДОП Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області було встановлено, що ОСОБА_4 , згідно даних АІС АРМОР значиться у розшуку за Харківським районний управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області. 13.07.2022 до відділу пробації надійшло повідомлення з ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області, згідно якого стало відомо, що відносно ОСОБА_4 проводяться оперативно-розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження останнього. 04.04.2023 з телефонної розмови з оперуповноваженим ВКП ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області стало відомо, що поліцейськими Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області було затримано ОСОБА_4 та повідомлено контактний номер телефону засудженого.

04.04.2023 в ході телефонної бесіди з ОСОБА_4 було встановлено, що засуджений перебуває у складі Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.07.2021 року та на даний час перебуває в Донецькій області, через засоби інтернет-зв`язку надав фото підтверджуючого документу - довідку форми 5.

30.05.2023 до відділу пробації найшло повідомлення з військової частини НОМЕР_1 , в якому вказано, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до списків особового складу військової частини та надалі проходить військову службу.

Станом на 05.12.2023 ОСОБА_4 з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт не ознайомлений. Вирок набрав законної сили 18.03.2021, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст.80 КК України сплив через 2 роки, а саме 18.03.2023.

Згідно вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області за вх. 5031 від 06.11.2023 відомості про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після винесення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2020 відсутні.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без її участі, подання підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без його участі та подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що внесене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2020 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Вирок набрав законної сили 18.03.2021.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вжив всіх необхідних заходів для встановлення місця перебування, контактних даних, та з`ясування причин невиконання засудженим вироку суду, передбачених Наказом Міністерства юстиції України від 27.04.2018 № 1301/5 Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, із змінами, внесеними згідно Наказу Міністерства юстиції № 154/5 від 10.01.2023.

Вирок набрав законної сили 18.03.2021, строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 18.03.2023.

Відповідно до вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області за вх. 5031 від 06.11.2023 відомості про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після винесення вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02.11.2020 відсутні.

ОСОБА_4 перебуває у складі Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.07.2021, від відбування покарання не ухилявся та нового кримінального правпорушення до закінчення строку давності не вчиняв, а тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2020, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст.80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 02.11.2020 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 повернути до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1