Справа № 302/2188/23
Провадження № 1-кп/302/40/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Торун Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2023 року біля 19 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в урочищі «Луги» у кварталі №21, виділі №20 Лопушнянського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДП «Ліси України», де з корисливою метою, умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою бензопили марки «STIHL-25» зрізав одне сироростуче дерево породи «ялиця», віком 59 років, що становить загальну кубомасу 3,46 м3, яке розрізав на два сортименти та за допомогою вантажного автомобіля марки «ГАЗ-66» держномер НОМЕР_1 трелював до себе додому - до будинку АДРЕСА_1 , які неподалік будинку згубив на проїжджій частині дороги Торун -Присліп.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив істотну шкоду державі в особі філії «Міжгірське лісове господарство» ДП «Ліси України», згідно додатку 1 до постанови КМУ від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», на загальну суму 28206,58 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та суду пояснив про обставини вчинення ним злочину, зазначивши про те, що ввечері близько 19 години 16.12.2023 року він поїхав на вантажному автомобілі марки «ГАЗ» який належить його батькові ОСОБА_6 , до урочища «Луги» неподалік с.Торун для того, щоб надбирати дерев для опалення взимку. Прибувши до лісництва, бензопилою «STIHL», яку заздалегідь взяв з собою з дому, він спиляв дерево породи «ялиця», яке розрізав на дві частини ,прикріпив їх до вантажного автомобіля «ГАЗ-66» номер НОМЕР_1 та потягнув їх додому за місцем проживання, до буд. АДРЕСА_1 . Однак по ходу руху розігнулося крепління, за допомогою якого він трелював деревину, та неподалік від свого будинку він згубив на проїжджій частині дороги спиляну ним деревину. Додому її не довіз та кинув дві частини деревини на дорозі. На наступний день до них додому прийшли працівники поліції та лісництва та відібрали від нього пояснень. Вказує, що вчиняв дане кримінальне правопорушення один. Про свої наміри вирушити в ліс за деревиною, він батька до відома не ставив. У вчиненому щиро розкаюється, про скоєне шкодує та запевнив суд, що належні висновки він для себе зробив та подібного більше не повториться. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Зобов`язується у найближчий час відшкодувати потерпілій стороні завдану шкоду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.246 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Об`єктом цього злочину є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища. Диспозиція ст.246 КК України вказує, що цей злочин спрямований на ліс та інші захисні лісові насадження.

Об`єктивна сторона злочину виражається в незаконній порубці лісу та це всі випадки відділення дерев і чагарників, які знаходяться в лісі, від кореня незалежно від використовуваних засобів та способів (сокира, пилка чи інші предмети) та їх перевезення.

Незаконна порубка у захисних та інших лісових насадженнях фізичними особами без відповідного дозволу (тобто лісорубного квитка або ордера), або хоча і тими, що мають квиток (ордер), але не на тій ділянці, не в тій кількості, або порубка дерев і кущів не тих порід, на які було дано дозвіл та перевезення вказаних дерев, є вже достатніми підставами для кваліфікації діяння за ст.246 КК України.

Згідно примітки до статті 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Отже, суд вважає правильною кваліфікацією органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

Підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважаться раніше не судимим в силу ст.88 КК України, проте раніше у 2022 році притягувався до кримінальної відповідальності за ст.128 КК України, однак ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.03.2022 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ст..128 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, на підставі ст.атті 46 КК України (справа № 302/206/22). На теперішній час ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти довкілля, та який відноситься до категорії нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, суд враховує ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків немає: він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно ніде не працевлаштований, не навчається, суспільно-корисною працею не займається, проте має мінливий дохід від сезонних робіт, також на теперішній час ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно: з сусідами підтримує дружні відносини, вимогливий до себе, користується авторитетом і повагою серед молоді, участі у громадському житті села не приймає, скарг на його поведінку не надходило, депутатом ОСОБА_4 не являється, що вбачається з характеристики старости Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради, на диспансерному обліку у нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває, хронічних захворювань не має, інвалідом певної групи не являється.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_4 на даний час проживає у будинку батьків разом з братом та сестрою, живе за рахунок заощаджених коштів за збір та здачу в прийомні пункти ягід та грибів влітку ,матеріально від своїх рідних не залежить. Алкогольні напої, наркотичні речовини не вживає, до скоєного ставиться негативно, вину визнає та шкодує про те, що так сталося. Пояснював, що дрова необхідні були для опалення будинку. Запевнив, що належні висновки для себе зробив. Та представник центру пробації прийшов до висновку, що ризик небезпеки ОСОБА_4 для суспільства оцінюються як середній, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, та його наслідки, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення проти довкілля, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, а також зміст досудової доповіді, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги позицію потерпілої сторони, які просять призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду, цивільний позов на даний час не заявляють, а тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.246 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Підстав для застосування положень статей 69,75.76 КК України суд не вбачає.

Щодо застосування спеціальної конфіскації суд виходить з наступного.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Також, положеннями ч.10 ст.100 КПК визначено, що застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання (постанови Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 689/30/21; від 03 серпня 2022 року у справі № 161/5183/20; від 09 квітня 2020 року у справі № 676/2199/19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України, за допомогою бензопили марки «Stihl-25», яка була застосована як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, при цьому документів на підтвердження її придбання певною особою суду не надано та власника вказаного речового доказу в ході розгляду справи судом не встановлено, у зв`язку з чим підлягає спеціальній конфіскації на підставі ст.96-1, п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерпілою стороною не заявлено.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.118, ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у даному кримінальному проваджені судової економічної експертизи №СЕ-19/107-23/12321-ЕК від 22.12.2023 року, в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок, що підтверджується відповідною довідкою судового експерта ОСОБА_8 НДЕКЦ.

Згідно приписів ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та в інших випадках.

Таким чином, відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, враховуючи наявність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу в дохід держави, відсутність цивільного позову у даному кримінальному провадженні, тому суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.12.2023 року на майно у виді двох сортиментів деревини породи «ялиця» довжиною 8 та 4 м., які передані на відповідальне зберігання майстру лісу Лопушнянського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_9 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: автомобіль вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», 1988 року випуску, зеленого кольору, бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , та користувачем якого за довіреністю від 07.07.2012 року є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає необхідним повернути за належністю власнику ОСОБА_10 ,

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.961 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами два сортименти деревини породи «ялиця» довжиною 8 м. та 4 м., підлягають поверненню законному володільцю Лопушнянському лісництву філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». Вказане узгоджується з положеннями п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, ч. 4 ст. 174, 366-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у даному кримінальному провадженні судової економічної експертизи №СЕ-19/107-23/12321-ЕК від 22.12.2023 року, в розмірі - 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2023 року на майно, а саме: на два сортименти деревини породи «ялиця» довжиною 8 та 4 м., які передані на зберігання майстру лісу Лопушнянського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_9 - скасувати.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- два сортименти деревини породи «ялиця» довжиною 8 та 4 м., які передані на зберігання майстру лісу Лопушнянського лісництва філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_9 - залишити за належністю потерпілій стороні - філії «Міжгірське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»;

- бензопилу марки «Stihl-25», яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - конфіскувати в дохід держави;

- вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», 1988 року випуску, зеленого кольору, бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - повернути за належністю власнику ОСОБА_10 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_12