Справа № 367/3371/21
Провадження №1-кс/367/1046/2023
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2023 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №367/3371/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2023 року відповідно до протоколу автоматизований розподіл судової справи між суддями надійшла на розгляд заява судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №367/3371/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обгрунтування поданої заяви суддя зазначає, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.05.2023р. обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.08.2023р. скасовано ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08.05.2023р., з урахуванням чого згідно ст. 75,76,80 КПК України, п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.01.2017р. №9-108/0/4-17, листа голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду суддя вважає, що ці обставини можуть вплинути на думку учасників кримінального провадження і сторонніх спостерігачів, що суддя не зможе винести неупереджене рішення, а також допустити сумніви в об`єктивності та неупередженості суду.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, від захисника обвинуваченого та прокурора надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вони не заперечують проти задоволення заяви про самовідвід.

Суд, розглянувши подану заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Стаття 75 КПК України визначає перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні - 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 80-82 КПК України, розглядаючи заяву про відвід, суддя може прийняти рішення про задоволення заяви про самовідвід або про відмову в задоволенні такої заяви.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Ті обставини, на які посилається суддя в заяві про самовідвід, не дають підстав вважати про можливу упередженість судді під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Суд вважає, що нове провадження та новий розгляд судом першої інстанції не є тотожніми поняттями та не можуть бути підставою для визначення критерію упередженості судді.

Суд не враховує лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2017 року № 9-108/0/4-17, оскільки цей лист не є джерелом права і носить рекомендаційний характер, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Також, наведений у заяві про самовідвід лист голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду не містить обов`язкових ідентифікуючих ознак (дата, номер), так само лист не може вважатись джерелом права, враховуючи вищевикладене.

Прийняття рішення про повернення обвинувального акту не може бути розтлумачене як об`єктивне сприйняття того чи іншого кримінального провадження, відповідна норма про повернення обвинувального акту передбачена статтею 314 КПК України, при поверненні обвинувального акту прокурору суд не надає оцінки ні суті обвинувачення, ні доказам, зібраним під час досудового розслідування, та відповідно до ст. 291 КПК України, суд повертає обвинувальний акт прокурору лише у разі, якщо обвинувальний акт не містить відомостей, передбачених ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому вирішується інше питання, викладається у формі ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 416 КПК України суд першої інстанції здійснює судове провадження в іншому складі лише у випадках скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру.

Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі і передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді, який має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо йому стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Таким чином, доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді, та, відповідно про наявність підстав для самовідводу з мотивів, зазначених у заяві, судом не встановлено.

Враховуючи наведені положення Бангалорських принципів поведінки суддів, вважаю, що за наявності зазначених обставин участь судді ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не буде викликати сумнів в її неупередженості, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні самовідводу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.75,76,376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №367/3371/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Повернути матеріали справи №367/3371/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1