Справа № 1-кп/714/43/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003717 від 22.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Строїнці Новоселицького району Чернівецької області та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-ІХ зід 24.02.2022 року, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 року указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст.22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 року, який затверджено Законом України №3057-IX від 02.05.2023 року, строк дії воєнного стану в Україніподовжено на 90 діб, у зв`язку з чим, діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, протиправно вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 , у травні 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у попередню злочинну змову з двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску до суміжної держави Республіки Румунія ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою з двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, підшукали двох осіб віком від 18 до 60 років, щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому ОСОБА_5 спільно з однією з осіб, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, обумовили місце зустрічі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке було визначено на зупинці громадського транспорту біля магазину «Бінго» по вул.Центральна, у м.Новоселиця Чернівецької області, близько 18 год. 30 хв. 25.07.2023 року ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи за раніше узгодженим злочинним планом забрали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2107» н.з. НОМЕР_1 , на якому направились з метою уникнення викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами через поле в с.Тарасівці Чернівецького району в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, де в центрі с.Тарасівці Чернівецького району навпроти сільської церкви зупинились, де їх очікувала інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «Geely» н.з. НОМЕР_2 та за вказівкою особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пересіли до вищевказаного транспортного засобу з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому, близько 20 год. 00 хв. 25.07.2023 року автомобіль марки «ВАЗ» модель «2107», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіль марки «Geely» н.з. НОМЕР_2 під керуванням особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, в якому знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були зупинені на раніше обумовленому місці зустрічі, тобто на АДРЕСА_3 , працівниками прикордонного наряду НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України, якими викрито їх злочинну діяльність.

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.332 КК України,тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за кваліфікуючими ознаками: вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Під час підготовчого засідання суду було надано укладену 25.09.2023 р. між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 також зобов`язується співпрацювати зі стороною обвинувачення за обставинами, які йому відомі, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що ці зобов`язання співпрацювати зі стороною обвинувачення продовжуються і після винесення вироку, а відмова від такої співпраці є порушенням угоди.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та захисник узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України просили звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.332 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченими та захисником відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена судом.

Так, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України і зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння його розкриттю, особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, є особою похилого віку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вчинений злочин обвинуваченому слід призначити покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Щодо додаткової міри покарання, передбаченої ч.2 ст.332 КК України позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, то воно не може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 оскільки на час вчинення кримінального правопорушення він не займав посаду та не займався певною діяльністю. На таке звернув увагу Верховний Суд України у п.17 своєї останови Пленуму №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Питання речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат слід здійснити на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 376, 468-470, 472, 473, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.09.2023 року по кримінальному провадженню №0003717 від 22.09.2023 року, укладену між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обовязки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1 434 (однієї тисячі чотириста тридцяти чотирьох гривень) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28.07.2023 р. на автомобіль марки «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_4 .

Речові докази:

-автомобіль марки «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання на спецмайданчик ГУ НП в Чернівецькій області, що розташований за адресою м.Чернівці, вул.Комунальників, 4В повернути власнику;

-мобільний телефон Nokia чорного кольору, серійний номер мобільного телефону НОМЕР_5 PSN D532EBDLU повернути власнику;

-два записники, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя