КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги зі змінами прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.08.2023 задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який встановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02.08.2023 по 30.09.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., та покладено на нього на підставі ч. 5 ст. 194

_____________________________________________________________________________

Справа № 759/14446/23 Слідчий суддя - ОСОБА_11

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5066/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

КПК України, у разі внесення застави, обов`язки строком на два місяці з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування, а саме: прибувати до слідчого або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Київської та/або Харківської областей без дозволу слідчого або суду; повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, посилаючись на те, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

13.09.2023 від прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 надійшли зміни до апеляційної скарги, в яких він просив скасувати ухвалу слідчого судді, та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, а в разі прийняття судом рішення про можливість визначення підозрюваному застави, визначити її розмір у виді 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У поданих змінах прокурор зазначав, що судом не в повній мірі надано оцінку наявним у кримінальному провадженні ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не враховано майновий стан підозрюваного при визначенні застави.

Також, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 на домашній арешт за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.

На переконання апелянта, додані до клопотання слідчого матеріали не містять доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також відсутні докази створення та існування злочинної організації.

Зокрема, як убачається із матеріалів НСРД, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 діяли не залежно один від одної, ніяких корупційних зв`язків, каналів обміну інформацією, страхових фондів не простежується.

Органом досудового розслідування не встановлена роль ОСОБА_6 у такій організації. Так, відсутні факти наявності впливу останнього на діяльність ОСОБА_13 , не зафіксовано спілкування з клієнтами, правоохоронними органами та іншими особами, причетними до даного кримінального провадження, не встановлено фактів прийняття грошових коштів, вирішення конфліктних ситуацій пов`язаних із вчиненням проституції чи втягнення в заняття проституцією.

Апелянт вказувала на те, що органом досудового розслідування також не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 не збирається переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання.

Підозрюваний не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки такі речі та документи у його розпорядженні відсутні.

Також у ОСОБА_14 відсутня можливість впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки дані особи являються оперативними співробітниками чи залученими особами до проведення НСРД.

Захисник звертала увагу на те, що ОСОБА_14 раніше не судимий, у ході обшуку у нього вилучено мобільний телефон та банківські картки, заборонених речей не виявлено.

ОСОБА_6 веде здоровий спосіб життя, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, у тому числі родину та утриманців, характеризується позитивно.

Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку захисника, є непомірним для ОСОБА_14 та його родини, зокрема підозрюваний не має у власності транспортних засобів чи нерухомості, а єдиною людиною, що може внести за нього заставу, є його матір - ОСОБА_15 , яка несе службу у військовій частині НОМЕР_1 та має на утриманні неповнолітню дитину.

Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.

У апеляційній скарзі захисник навів доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та вказував на те, слідчим суддею належним чином не перевірено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтований лише тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування не наведено даних про осіб, на яких останній може здійснювати тиск, а інші ризики ґрунтуються виключно на припущеннях.

На думку захисника, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням на підозрюваного інших обов`язків, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційного скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав подану ним апеляційну скаргу зі змінами та просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг захисників підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000017 від 26.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України, за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України, за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України, за підозрою ОСОБА_17 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України, за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання від 02.08.2023, цього ж дня затримано ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2023 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; в організації створення та утримання місць розпусти і звідництві, вчиненому з метою наживи, злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України; та у сутенерстві, вчиненому повторно, злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.

03.08.2023 старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, та у разі прийняття судом рішення про можливість визначення підозрюваному застави, визначити її розмір у виді 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.08.2023 задоволено частково клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який встановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02.08.2023 по 30.09.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., з покладенням на нього на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, обов`язки строком на два місяці з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування, а саме: прибувати до слідчого або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Київської та/або Харківської областей без дозволу слідчого або суду; повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

З такими висновками колегія суддів погоджується частково, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_19 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у розмірі виді 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, як і підстав для визначення розміру застави у більшому розмірі, колегія суддів не вбачає.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та майновий стан підозрюваного, враховані слідчим суддею при визначенні ОСОБА_6 розміру застави одночасно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Викладені в апеляційній скарзі зі змінами прокурора доводи не містять обставин, які б давали підстави для обгрунтованого для висновку, що визначений слідчим суддею розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., є недостатнім стримуючим заходом для підозрюваного.

Колегією суддів ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду посилання апелянтів на необгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри та недоведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Так, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_20 інкримінованованих йому кримінальних правопорушень.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення, винуватості особи в його вчиненні, оцінка належності та допустимості зібраних у справі доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційних скарг сторони захисту про відсутність доказів участі ОСОБА_6 злочинній організації, впливу на діяльність ОСОБА_13 , відсутність фактів прийняття грошових коштів чи вирішення конфліктних ситуацій, пов`язаних із вчиненням проституції, колегія суддів вважає передчасними.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи захисників про недоведеність вказаних у клопотанні ризиків та непомірність застосованого щодо ОСОБА_6 розміру застави є безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні зі свідками, яким відомі обставини інкримінованого злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виклав в ухвалі детальні мотиви про існування таких ризиків з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених злочинів, та дані про особу підозрюваного.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, родину та осіб, які перебувають на його утриманні, раніше не судимий, враховані судом при розгляді клопотання, проте не свідчать про зменшення ступеню існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Твердження захисників про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, є безпідставними. Крім того, слідчим суддею було враховано усі доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про визначення підозрюваному застави у розмірі, вдвічі меншому ніж розмір застави, про можливість визначення якого порушувалось питання у клопотанні слідчого.

Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року, -без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3