Справа № 146/1767/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

представника превенції ОСОБА_10 ,

свідків ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

законних представників ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

психолога ОСОБА_17 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 10 жовтня 2023 року біля 12:30 год, в смт. Томашпіль на території Томашпільського ліцею (школи) неповнолітній ОСОБА_6 учень 6-Б класу в ході гри у футбол виконуючи своїми ногами футбольний підкат в результаті чого наніс своєю ногою удар по нозі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 учениці 7-А класу, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді зовнішнього підвивиху зовнішньої кісточки з розходженням синдесмозу (зрощення) лівого гомілково ступневого суглобу, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Зазначено, що малолітній ОСОБА_6 здійснив суспільно небезпечне діяння, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке вчинене ним до досягнення чотирнадцятирічного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просила застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, з підстав, зазначених у клопотанні.

Малолітній ОСОБА_6 , стосовно якого вирішується питання про застосування заходів виховного характеру суду пояснив, що під час гри у футбол на шкільному полі з метою передачі м`яча, шляхом виконання підкату, вдарив випадково потерпілу ОСОБА_4 в ногу, яка стояла спиною до нього біля воріт, в результаті чого остання впала. Вказав, що наміру вдарити потерпілу не мав та в неприязних стосунках з нею не перебував.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та застосування до його сина ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру при цьому вказав, що із сином проводиться виховна робота.

Захисник малолітнього ОСОБА_6 , стосовно якого розглядається клопотання адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та застосування відносно його підзахисного ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження, оскільки умислу на нанесення тілесних ушкоджень хлопчик не мав.

Малолітня потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона разом із своєю подругою ОСОБА_11 перебувала на шкільному футбольному полі, де діти з різних класів грали у футбол. Коли вона стояла на футбольному полі, ззаду підбіг ОСОБА_6 та виконуючи підкат вдарив її в ногу. Вказала, що в не приязних стосунках з ОСОБА_6 не перебувала. Чи мав ОСОБА_6 умисел її вдарити сказати не може.

Законний представник малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання та застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Малолітній свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що коли він перебував на шкільному футбольному полі, де діти грали у футбол, були присутні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свідок бачив, як ОСОБА_6 біг, та під час виконання підкату вдарив потерпілу, яка в подальшому впала.

Малолітній свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 10 жовтня 2023 року на шкільному футбольному полі були присутні потерпіла та ОСОБА_6 , останній зробив підкат, внаслідок чого ОСОБА_4 впала. М`яч знаходився з іншої сторони поля.

Малолітній свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона із потерпілою перебувала на шкільному футбольному полі біля школи. Позаду підбіг ОСОБА_6 та вдарив ОСОБА_4 у ногу. М`яча вона не бачила.

Малолітні свідки були допитані в присутності законних представників та психолога.

Представник служби у справі дітей ОСОБА_9 , в судовому засіданні заперечила проти застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Представник органу ювенальної привенції ОСОБА_10 в судовому засіданні просив застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Крім того, у судовому засідані були досліджені надані стороною обвинувачення наступні матеріали, а саме:

- звіт про неповнолітнього у кримінальному провадженні наданий Службою у справах дітей Томашпільської селищної ради з якого встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом із батьком ОСОБА_7 . Мати проживає окремо та підтримує зв`язок із сином.

ОСОБА_6 навчається у Томашпільському ліцеї, де зарекомендував себе, як старанний дисциплінований та працелюбний учень. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання.

У вільний час ОСОБА_6 відвідує спортивну секцію з футболу, у якій досягнув високих результатів з однолітками підтримує дружні стосунки та користується повагою серед них.

-довідку Томашпільської селищної ради від 01 листопада 2023 року № 01-14-522 згідно якої ОСОБА_6 на обліку у службі, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах та яка залишена без батьківського піклування не перебуває.

-акт обстеження умов проживання з якого встановлено, що ОСОБА_6 проживає спільно із батьком в житловому будинку, де проведено сучасний ремонт. Всі житлові кімнати у будинку умебльовані та в наявності є вся необхідна побутова техніка для нормального життя та навчання.

-довідку КНТ «Томашпільської ЦРЛ» від 08 листопада 2023 року № 1292 з якої встановлено, що у лікаря психіатра та нарколога ОСОБА_6 не перебуває.

-довідку ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 07 листопада 2023 року № 7225 згідно якої на обліку у ювенальній привенції ОСОБА_6 не перебуває.

-довідку Томашпільського ліцею від 07 листопада 2023 року № 204 з якої встановлено, що ОСОБА_6 навчається у 6-Б класі характеризується позитивно та на жодному обліку у ліцеї не перебуває.

-характеристику щодо ОСОБА_6 . Томашпільського ліцею від 09 листопада 2023 року № 205 з якої встановлено, що ОСОБА_6 навчається у 6-Б класі та за період навчання зарекомендував себе, як старанний, дисциплінований та відповідальний учень, крім того, ОСОБА_6 відвідує спортивну секцію із футболу в якій досягнув високих результатів має широке коло друзів та користується повагою серед них.

Експертизу щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 сторона обвинувачення не надала.

Згідно із частиною 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 статі 105 цього Кодексу, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиним з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Положенням ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним у ст. 498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження.

Заслухавши прокурора, особу щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, законних представників, захисника, потерпілу та її законного представника, свідків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може грунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а примусовий захід виховного характеру не може грунтуватися на припущеннях і встановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина особи у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Так, згідно ч. 2 ст. 125 КК України умисним легким тілесним ушкодження, є умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Виходячи зі змісту диспозиції зазначеної статі на несення тілесних ушкоджень має бути умисел.

Тобто суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умисною формою вини.

Із пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не встановлено умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Той факт, що м`яч знаходився на іншій стороні поля не свідчить про умисел нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, у клопотанні прокурора, а саме, у абзаці «фактичні обставини» не зазначено, що удар ОСОБА_6 було нанесено умисно.

Отже враховуючи наведене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння. Кримінальне провадження у справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст.100, 119, 124, 126, 174, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовити.

Кримінальне провадження № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 11:30 год. 21 лютого 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1