Справа №: 671/80/24
УХВАЛА

15 січня 2024 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Святець Хмельницького району (колишнього Теофіпольського району) Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2020 року народження, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановила:

Старший слідчий СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з погодженим прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 31 грудня 2023 року, близько 18:00 години прийшов до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав словесну суперечку із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , під час якої у нього виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останнім.

Тоді ж, 31 грудня 2023 року, близько 18:00 години ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 не менше п`яти ударів кулаками обох рук в ділянку голови, тим самим спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у ділянці правого ока, поодинокі крововиливи на правій щоці, в ділянці носа та лобній ділянці обличчя потерпілого, травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливу, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, після чого залишив вказаний житловий будинок.

В подальшому, 02.01.2024, близько 23:00 години ОСОБА_10 , перебуваючи у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть причиною смерті ОСОБА_10 є травматичний субдуральний та субарахноїдальний крововиливи, черепно-мозкова травма.

04 січня 2024 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На обґрунтованість підозри вказують отримані під час досудового розслідування фактичні дані, що містяться в матеріалах кримінального провадження та додані до клопотання.

Слідчий вважає, що у разі не застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 або обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, існують ризики того, що підозрюваний, якому в разі визнання його винуватим може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу свідків, з якими він проживає в одному населеному пункті.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Захисник проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечував, посилаючись на необгрунтованість підозри та недопустимість доказів, якими вона підтверджується, зокрема, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Підозрюваний підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого, а саме: протоколами огляду місця події від 03.01.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 від 03.01.2024, протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 03.01.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2024, лікарським свідоцтвом про смерть № 6847 від 03.01.2024.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Факти, які викликають підозру, на цьому етапі слідства, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Отже, з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що при загрозі майбутнього покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх показань, тому, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має малолітню дитину, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 194, 196 198, 205 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків необхідності отримання медичної допомоги та розумного фактичного часу, необхідного для прибуття за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та часу перебування у слідчого, прокурора, слідчого судді та в суді.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури, поліції;

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває провадження, за першим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_12 , та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у відповідності до діючого КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`явитися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії даної ухвали - два місяці, тобто до 14 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити Відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1