ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене Генеральним прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду звернувся детектив із клопотанням про накладення арешту на наступне майно, власником та користувачем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ; планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 ; мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG; планшет iPad serial DMPYP105KD6L; блокнот та три аркуші паперу; грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США; 200 000 (двісті тисяч) гривень; 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) турецьких лір; 10 швейцарських франків; годинник з написом на лицьовій стороні BREGUET та номером на тильній стороні 3988; годинник з написом на лицьовій стороні CARTIER та номером на тильній стороні 445968PX; годинник з написом на лицьовій стороні PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні B1075G-258152; годинник з написом на лицьовій стороні PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні P.00505289; годинник з написом на лицьовій стороні FREDERIQUE CONSTANT GENEVE та номером на тильній стороні 2068652; годинник з написом на лицьовій стороні ROLEX OYSTER PERPETUAL DATEJUST у корпусі з металу; картонне пакування з написом Вreguet Depuis 1775, у якому знаходиться не заповнений бланк з написом Вreguet Depuis 1775, конверт, керівництво по експлуатації, картонний виріб з написом Вreguet Depuis 1775, не заповнений сертифікат відповідності та гарантії.

Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України. 21.11.2023 детективами Національного бюро на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку були відшукані та вилучені вищевказані речі та майно (згідно з переліком). Як зазначає детектив у клопотанні, грошові кошти та годинники, які були відшукані та вилучені під час проведення обшуку, можуть підлягати конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України. У той же час, вилучені мобільні термінали систем зв`язку, блокнот та три аркуші паперу, можуть містити сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин інкримінованого злочину, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, тому просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів. Необхідність арешту вказаних грошових коштів, годинників, речових доказів детективом обґрунтовується запобіганням можливості їх приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження. З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Розгляд здійснювався 24.11.2023, 28.11.2023 та 06.12.2023.

У судових засіданнях детектив ОСОБА_3 , який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023, відповідно до Витягу з ЄРДР від 22.11.2023, підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 у судових засіданнях зауважив, що в ході обшуку було вилучене як те майно, що передбачене ухвалою слідчого судді, а саме мобільні телефони, планшети та блокнот з окремими аркушами, та водночас було вилучене майно, яке не передбачене зазначеною ухвалою, а саме грошові кошти та годинники у кількості 6 штук, отже воно є тимчасово вилученим майном. Окрім того детективом надано копію постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до якої вилучені в ході обшуку грошові кошти та годинники у даному кримінальному провадженні речовими доказами не визнані. До того ж детективом не надано достатніх доказів, які б надавали підстави вважати, що стосовно ОСОБА_6 може бути призначене таке додаткове покарання як конфіскація майна. Зазначив, що не заперечує проти часткового накладення арешту на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме на мобільні телефони, планшети, блокнот та окремі аркуші паперу, за виключенням планшету iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , обґрунтовуючи свою позицію тим, щоб хоча б один пристрій залишився у користуванні ОСОБА_6 , так як детективами не було надано можливості останньому скопіювати контакти та необхідну йому інформацію. Тому вважав доцільним накладення арешту на мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 , мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG, мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 , мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG, планшет iPad serial DMPYP105KD6L, блокнот та три аркуші паперу, за виключенням планшету iPad ІМЕІ НОМЕР_4 .

Стосовно іншої частини майна, а саме вилучених грошових коштів та годинників, захисник зазначив наступне. На думку захисника детективом залишено поза увагою те, що ОСОБА_6 знаходиться в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , отже на вилучене майно - грошові кошти та годинники поширюється правовий режим спільної сумісної власності. За такого, на думку захисника, клопотання детектива в цій частині може бути задоволене частково, а саме шляхом накладення арешту на половину вилучених грошових коштів та на частину годинників, шляхом розподілення такого майна навпіл.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Як вбачається з матеріалів, клопотання про арешт майна подане безпосередньо до суду, 23.11.2023 (11год 04хв), тобто в межах строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК України.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення відсутні.

Частинами 1,2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Сторона обвинувачення у клопотанні вказує на такі підстави для накладення арешту на майно, як забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України.

За версією слідства, ОСОБА_6 , який з 29.08.2019 є народним депутатом України, будучи кінцевим бенефіціарним власником АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» (), діючи від імені та в інтересах цього товариства, за попередньою змовою з його директором ОСОБА_7 , запропонував надати Віце-прем`єр-міністру з відновлення України - Міністру розвитку громад, територій та інфраструктури України ОСОБА_9 та Голові Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_25 неправомірну вигоду у розмірі від 3 до 5 відсотків від суми грошових коштів, які будуть виділені за рахунок коштів Державного бюджету України для фінансування додаткових обсягів робіт, виконуваних підконтрольним їм АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», вартістю близько 1 млрд грн, та надав зазначеним службовим особам частину цієї неправомірної вигоди у розмірі 150 000 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 02.11.2023 становило 5 439 825 грн).

Як зауважено у клопотанні, в рамках даного кримінального провадження 21.11.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2023 (справа №991/9903/23) детективами Національного антикорупційного бюро України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Обшук проводився за присутності ОСОБА_6 та залучених ним адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Як зазначено в протоколі обшуку від 21.11.2023, під час проведення обшуку ОСОБА_6 надано для огляду мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 , під час якого виявлено листування у месенджері «Signal» із ОСОБА_12 з приводу обставин надання робіт АТ «Ю АР ДІ Українські дороги». Окрім того в телефоні в цьому ж месенджері наявна переписка з ОСОБА_13 за період з 27.02.2023 по 17.11.2023. За такого, незважаючи на надання власником доступу до вмісту мобільного телефону, враховуючи необхідність ретельного дослідження даних, що зберігаються на указаному пристрої, в тому числі видаленої інформації, що може мати значення для досудового розслідування та у зв`язку з необхідністю проведення подальшого експертного дослідження, детективом прийнято рішення про вилучення мобільного телефону ОСОБА_6 .

У подальшому у робочому кабінеті ОСОБА_6 на першому поверсі віднайдений мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 . Під час його огляду, детективами здійснено прослуховування голосових повідомлень. Під час прослуховування голосових повідомлень, детектив дійшов висновку, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_6 . Окрім того у робочому кабінеті віднайдений планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 . Під час його огляду, детективами встановлено, що у ньому наявний обліковий запис на ім`я ОСОБА_6 та у месенджері «Viber» міститься повідомлення від абонента « ОСОБА_14 » наступного змісту: «В мене обшук», повідомлення датоване 21.11.2023 о 06 год 59хв. За наведених обставин, детективи дійшли висновку про необхідність вилучення мобільного телефону iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 та планшету iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , у зв`язку з необхідністю проведення подальшого експертного дослідження. Окрім того у робочому кабінеті віднайдені мобільні телефони Redmi model M2006C3MNG та Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 . Доступ до інформаційних систем обмежений власником, у зв`язку з чим, детективами прийнято рішення про їх вилучення.

На цокольному поверсі будинку було відшукано мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG та планшет iPad serial DMPYP105KD6L. Доступ до інформаційних систем обмежений власником, тож детективами прийнято рішення про їх вилучення.

До того ж у робочому кабінеті у столі віднайдений щоденник з чорновими записами, зокрема за 01.11.2023 «14:00 Наєм», «17:00 ОСОБА_15 », запис за 02.11.2023 «17:00 Наєм». У блокноті наявні окремі аркуші паперу на яких містяться чорнові записи щодо «URD». Детективами прийнято рішення про вилучення щоденника та окремих аркушів. Окрім того, у столі виявлені грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, 200 000 (двісті тисяч) гривень, 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) турецьких лір, 10 швейцарських франків.

На другому поверсі будинку у спальні було відшукано у картонному пакуванні з написом Вreguet Depuis 1775, чоловічі годинники з надписами на лицьовій стороні: BREGUET та номером на тильній стороні 3988; CARTIER та номером на тильній стороні 445968PX; PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні B1075G-258152; PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні P.00505289; FREDERIQUE CONSTANT GENEVE та номером на тильній стороні 2068652; ROLEX OYSTER PERPETUAL DATEJUST у корпусі з металу.

Вказані грошові кошти та годинники разом з картонним пакуванням вилучені детективами на підставі ч.7 ст. 236 КПК України.

У зауваженнях, зазначених в протоколі обшуку, адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначили, що в ході обшуку були вилучені речі, які не були визначені ухвалою суду у справі №991/9903/23, а саме готівкові кошти та годинники в кількості 6 шт. Окрім того адвокатами зазначено про те, що обшук розпочато без участі адвокатів, на вимогу надати доручення було повідомлено про те, що всі учасники слідчої дії мають повноваження на здійснення такої слідчої дії, витягу з ЄРДР не вручено, під час проведення обшуку детективи неодноразово залишали місце проведення слідчої дії /т.1 а.с.33,37/.

Згідно постанови детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 22.11.2023 мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 , планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG, мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 , мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG, планшет iPad serial DMPYP105KD6L, блокнот та три аркуші паперу - визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Окрім того детективом надано протокол огляду від 22.11.2023 речей, вилучених під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного детективом ОСОБА_3 . Оглядом встановлено, що у мобільному телефоні iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 електронна інформаційна система потребує подолання системи логічного захисту. При візуальному огляді інформації у мобільному телефоні iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 виявлено повідомлення від абонента « ОСОБА_16 » від 07.11.2023 наступного змісту: «По договору 28/21 Експлуатаційне утримання Хмельницька САД-130 000 000грн. По договору №26 від 15.12.2022 Експлуатаційне утримання Рівненська САД-20 000 000грн. По договору 1-ЮАД від 27.12.2022 Експлуатаційне утримання Херсонська САД-80 000 000грн. По договору субпідряду №12/07URD через генпідрядника Експлуатаційне утримання Житомирська САД - 80 000 000грн. Хмельницький, Житомир, Херсон визначилися спільно про виконання робіт (без плану завдання). По Рівному відсутній ліміт на ділянку обговорюють спільно питання проведення тендеру. Також у мобільному телефоні iPhone 14Рго ІМЕІ НОМЕР_1 виявлено листування з абонентом « ОСОБА_17 », з абонентом « ОСОБА_14 ». При огляді мобільного телефону iPhone 14Pro ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , встановлено, що електронна інформаційна системи iPhone 14Рго ІМЕІ НОМЕР_2 ІМЕІ2 НОМЕР_3 знаходиться у розблокованому стані. При візуальному огляді інформації у мобільному телефоні виявлено листування з абонентом « ОСОБА_17 ». При огляді планшету iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , встановлено, що доступ до електронної інформаційної системи потребує подолання логічного захисту.

Як вбачається з матеріалів провадження, детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 згідно постанови від 22.11.2023 призначено комплексну судову телекомунікаційну та комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 . Проведення вказаної експертизи доручено експерту - старшому детективу Національного бюро відділу детективів кримінальної лабораторії Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_18 . Відповідно до наданої детективом в судовому засіданні копії даної постанови, вона вручена експерту ОСОБА_18 разом із сейф пакетом НАБУ №0052079, 24.11.2023.

Окрім того, детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 згідно постанови від 22.11.2023 призначено комплексну судову телекомунікаційну та комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 . Проведення вказаної експертизи доручено експерту - старшому детективу Національного бюро відділу детективів кримінальної лабораторії Управління аналітики та обробки інформації Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_18 . Відповідно до наданої детективом в судовому засіданні копії даної постанови, вона вручена експерту ОСОБА_18 24.11.2023.

Водночас, детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 згідно постанови від 22.11.2023 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу планшету iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , мобільного телефону Redmi model M2006C3MNG, мобільного телефону Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 , мобільного телефону Xiaomi model M1806E7TG, планшету iPad serial DMPYP105KD6L. Проведення вказаної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Доказів направлення такої постанови на виконання до суду не надано.

На вирішення зазначених експертиз, зокрема, поставлені питання щодо можливості відновлення та копіювання інформації, що зберігається (зберігалась раніше) на вбудованій пам`яті вищевказаних пристроїв.

Відповідно до протоколу огляду від 24.11.2023, проведеного детективом ОСОБА_19 , за участі спеціаліста ОСОБА_20 , встановлено, що мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 перебував у ввімкненому та розблокованому стані, мобільний телефон не захищений системою логічного захисту у вигляді код-пароля. При підключенні вказаного мобільного телефону до робочої станції спеціаліста з метою здійснення копіювання файлів з пам`яті пристрою, було встановлено, що наявними апаратними та програмними засобами скопіювати всю внутрішню пам`ять мобільного телефона не можливо.

Поряд з цим, під час судового засідання було встановлено, що частина із вказаних пристроїв, а саме: мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG, мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 , мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG та планшет iPad serial DMPYP105KD6L були у вимкненому стані та не вмикались навіть після заряджання, що може свідчити про те, що вони перебувають в неробочому стані та вказує на неможливість проведення такої слідчої дії як огляд.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України огляд речей, документів та комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Тож проведення огляду вмісту таких пристроїв в даному випадку не матиме наслідком фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Тож за наведеного, стороною обвинувачення призначене експертне дослідження вмісту вказаних мобільних телефонів та планшетів, у тому числі з метою відновлення інформації та можливості її копіювання.

Слід додати, що в ході судового розгляду учасниками не заперечувалась належність всіх вилучених пристроїв, блокноту та окремих аркушів саме ОСОБА_6 .

З переглянутих фрагментів відеозапису проведення обшуку вбачається, що ОСОБА_6 не заперечувався факт належності саме йому вилучених мобільних телефонів та планшетів. До того ж він надав доступ детективам до вмісту телефонів, які перебували в робочому стані. Окрім того на планшеті було виявлено детективами обліковий запис, зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 . Поряд з цим, залучені ним адвокати у зауваженнях до протоколу обшуку не заперечували належність таких пристроїв саме ОСОБА_6 , відповідних зауважень до протоколу огляду не внесено. Вказане в сукупності свідчить про належність таких пристроїв ОСОБА_6 .

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним накладення арешту на мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ; планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 ; мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG; Планшет iPad serial DMPYP105KD6L; блокнот та три аркуші паперу, належні ОСОБА_6 , з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних мобільних пристроях, планшетах, блокноті та аркушах паперу, може становити інтерес для досудового розслідування в контексті розслідуваних обставин щодо пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду та надання такої, що розслідується в рамках кримінального провадження №0001415 від 25.08.2023.

Поряд з цим варто враховувати ймовірне застосування учасниками конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення даних, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

На думку слідчого судді, досліджені під час судового розгляду матеріали свідчать про відповідність заявленого майна критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК, так як воно містить інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються з позицією колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеною в ухвалах від 27.05.2021 у справі № 991/3172/21 та від 23.08.2022 у справі № 991/2776/22.

За наведених обставин на даний час є підстави для накладення арешту на вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ; планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 ; мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG; Планшет iPad serial DMPYP105KD6L; блокнот та три аркуші паперу.

З аналізу положень ч.ч.2,3 ст.170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Водночас варте уваги те, що положеннями ч.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Однак як вбачається із наданих до суду матеріалів, копіювання інформації з мобільних телефонів, які знаходяться в робочому стані виявилось неможливим, інші ж мобільні пристрої ймовірно не перебувають в робочому стані, тож їх відновлення та копіювання їх вмісту потребує експертного дослідження.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до ч.3 ст.99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду саме оригінал документа, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Таким чином заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення про необхідність накладення арешту на зазначені пристрої, блокнот та три аркуші паперу, оскільки виявлена в них інформація може безпосередньо стосуватися обставин пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі. А відомості, що містяться на зазначених пристроях та блокноті з окремими аркушами паперу, за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, а також для встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування.

За наведених обставин не беруться до уваги доводи захисника щодо відсутності необхідності накладення арешту саме на планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 , оскільки згідно з даними, зафіксованими в протоколі обшуку, вказаний планшет ймовірно використовувався ОСОБА_6 для листування, обліковий запис на ньому зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , до того ж на ньому встановлені месенджери, у тому числі «Viber», де детективами було виявлено чат з абонентом « ОСОБА_14 », листування з яким може мати значення для встановлення обставин даного кримінального провадження. За такого, вміст такого планшету підлягає ретельному дослідженню, в тому числі експертним шляхом, задля встановлення можливої видаленої інформації на ньому.

Варто додати, що у клопотанні про арешт майна детективом зазначено про те, що конфіскації майна, як виду покарання, можуть підлягати й вилучені під час обшуку мобільні телефони та ноутбук, оскільки вказані речі також мають вартісне вираження.

Однак у судовому засіданні детективом не було підтримано клопотання саме в цій частині та ним ставилось питання перед судом стосовно накладення арешту на майно: мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ; планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG; мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 ; мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG; планшет iPad serial DMPYP105KD6L; блокнот та три аркуші паперу- з метою забезпечення збереження речового доказу, та на майно: грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США; 200 000 (двісті тисяч) гривень; 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) турецьких лір; 10 швейцарських франків та годинники з написами на лицьовій стороні BREGUET, CARTIER, PATEK PHILIPPE GENEVE, PATEK PHILIPPE GENEVE, FREDERIQUE CONSTANT GENEVE, ROLEX OYSTER PERPETUAL DATEJUST в картонному пакуванні - з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на зазначене, слідчий суддя не розглядає питання в частині накладення арешту на мобільні телефони та ноутбук з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, оскільки детективом не було підтримано такі вимоги в ході судового розгляду. До того ж в матеріалах відсутні будь-які дані, що б стосувались вилучення в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ноутбука.

У той ж час, сторона обвинувачення порушує питання щодо накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти та годинники з картонним пакуванням, з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ст.170 КПК України). Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Таким чином при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність майна, на яке може бути накладено арешт, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023, у пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України).

Як слідує з матеріалів доданих до клопотання, за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023, 21.11.2023 заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_21 , складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, яке було вручене ОСОБА_6 , у день його складення, тобто 21.11.2023 о 14год 19хв прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_22 ..

За таких обставин ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, дослідженими під час судового розгляду. Аналіз представлених доказів об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочинами, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження. Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою.

Таким чином слідчий суддя вважає обґрунтованою можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочинів та чи правильно вони кваліфіковані за ч.4 ст.369 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Отже слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, а тому судом може вирішуватись питання щодо можливості накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У той же час злочин, передбачений ч.4 ст.369 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів (частина 5 статті 12 КК України), санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Як зазначено у клопотанні та підтверджено детективом в судому засіданні, метою накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні є забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ст.170 КПК України).

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч.1 ст.59 КК України).

Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Стосовно доводів захисника щодо відсутності підстав вилучення коштів, в ході проведення обшуку, оскільки дозвіл на відшукання таких не було надано слідим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, слід зазначити наступне.

Детективом у клопотанні та в судовому засіданні наголошено на тому, що кошти були вилучені як тимчасово вилучене майно, в порядку ч.7 ст.236 КПК України.

Згідно із ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, встановленим п.п.1-4 ч.2 ст.167 КПК країни.

Загальні положення статті 236 КПК України під час проведення обшуку наділяють слідчого чи прокурора повноваженнями вилучати речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. Такі речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Як було зазначено в цій ухвалі, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручене прокурором 21.11.2023 о 14год 19хв. В той час як обшук за місцем проживання проводився 21.11.2023 з 06год 55хв по 14 год 14хв, тобто до моменту набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного.

Отже, на момент вилучення грошових коштів та годинників під час проведення детективами обшуку, ОСОБА_6 не перебував у статусі підозрюваного.

В той же час, вирішення питання про вилучення під час проведення обшуку того чи іншого майна відноситься до дискреційних повноважень відповідної службової особи, що проводить таку слідчу дію і тому відсутність в ухвалі про обшук дозволу на вилучення грошових коштів не може розцінюватись як заборона здійснити таке вилучення. В свою чергу норми КПК України передбачають низку компенсаторних механізмів (необхідність звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та судовий контроль даного питання), які забезпечують дотримання відповідних гарантій прав особи, зокрема права власності. Такі висновки відображені в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.03.2023 у справі №991/1010/23.

Тобто, до моменту направлення 23.11.2023 клопотання про арешт в тому числі тимчасово вилученого майна, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачає конфіскацію майна, а отже на майно останнього може накладатися арешт з метою конфіскації майна.

До того ж відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України (ч.1 ст.173 КПК України).

Детектив у клопотанні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на грошові кошти та годинники з пакуванням, вказував на таку підставу для накладення арешту на майно- з метою конфіскації майна як виду покарання, а не з метою збереження речових доказів чи з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Тому не прийняті до уваги доводи захисту щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на зазначені грошові кошти та годинники з пакуванням, з огляду на їх належність підозрюваному та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за вчинення якого суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, а також інших обставин, врахованих слідчим суддею відповідно до раніше зазначеної ч.2 ст.173 КПК України.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, майно якого за вироком суду може бути конфісковано, наявність підстави вважати, що незастосування обмежень до користування на розпорядження таким майном може призвести до вжиття підозрюваним заходів для приховування готівкових грошових коштів та годинників, втрати та передачі третім особам з метою уникнення їх арешту та подальшої можливої конфіскації, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

На детектива покладається обов`язок при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна надати документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, підозрюваним таким майном (п.3 ч.1 ст.171 КПК України).

На підтвердження належності ОСОБА_6 вилучених грошових коштів та годинників з пакуванням, детектив зазначив, що вони вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , окрім того ним надані відповідні пояснення під час проведення обшуку.

З переглянутих фрагментів відеозапису проведення обшуку 21.11.2023 вбачається, що грошові кошти були вилучені зі столу в робочому кабінеті у будинку за місцем проживання ОСОБА_6 . Годинники в кількості 6 шт. разом з пакуванням були вилучені в спальній кімнаті будинку, у шухляді комоду. ОСОБА_6 не заперечував належність вказаних годинників саме йому. У вказаній шухляді поряд знаходилися особисті речі дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , а саме прикраси та годинники, які вилучені детективами не були.

Поряд з цим варто враховувати те, що відповідно до наданого захисником в судовому засіданні витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 21.08.2005 між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб (актовий запис зареєстровано 07.11.2012 за номером №6). На даний час шлюб не розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Частина 4 ст.368 ЦК України визначає, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Таким чином об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

З наведених положень випливає, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Тобто вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст.60 СК України), що не підлягає доказуванню, але може бути спростовано особою, яка не визнає цей факт. Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення - така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, провадження № 61-2446св18, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц, провадження № 61-8518св18.

Таким чином, майно, набуте ОСОБА_6 та ОСОБА_24 за час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя.

Вказаний правовий режим поширюється і на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання грошові кошти, незважаючи на їх віднайдення в робочому кабінеті в столі.

Наведене виключає можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження до майна особи, яка не є підозрюваною, обвинуваченою у кримінальному провадженні саме з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

За наведеного недоцільним є накладення арешту на всі вилучені грошові кошти, оскільки це призведе до порушення прав дружини підозрюваного.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За наведених обставин, врахувавши правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, а саме у пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, положення ст.ст. 60, 70 СК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слід надати згоду на арешт частини із вилучених 21.11.2023 коштів, у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів того, що вказані грошові кошти є особистою приватною власністю ОСОБА_6 чи його дружини ОСОБА_8 матеріали справи не містять.

У той же час слідчий суддя вважає можливим накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 чоловічі годинники у кількості 6 штук, разом з пакуванням в кому вони зберігались, так як вони відносяться до речей індивідуального користування та відповідно режим спільної сумісної власності на них не поширюється.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, шляхом тимчасового обмеження власника права на відчуження, розпорядження та користування таким майном, з метою запобігання можливості підозрюваного ОСОБА_6 приховати та відчужити таке майно, з метою уникнення його можливої конфіскації як виду покарання, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить частково задовольнити. У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, за умов, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб, з метою виконання завдань кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 21.11.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон iPhone 14Pro IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ;

-планшет iPad ІМЕІ НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон Redmi model M2006C3MNG;

-мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон Xiaomi model M1806E7TG;

-планшет iPad serial DMPYP105KD6L;

-блокнот та три аркуші паперу;

-годинник з написом на лицьовій стороні BREGUET та номером на тильній стороні 3988;

-годинник з написом на лицьовій стороні CARTIER та номером на тильній стороні НОМЕР_7 ;

-годинник з написом на лицьовій стороні PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні B1075G-258152;

-годинник з написом на лицьовій стороні PATEK PHILIPPE GENEVE та номером на тильній стороні P.00505289;

-годинник з написом на лицьовій стороні FREDERIQUE CONSTANT GENEVE та номером на тильній стороні 2068652;

-годинник з написом на лицьовій стороні ROLEX OYSTER PERPETUAL DATEJUST у корпусі з металу;

-картонне пакування з написом Вreguet Depuis 1775, у якому знаходиться не заповнений бланк з написом Вreguet Depuis 1775, конверт, керівництво по експлуатації, картонний виріб з написом Вreguet Depuis 1775, не заповнений сертифікат відповідності та гарантії,

шляхом тимчасового обмеження власників(володільців) права на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі в сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, 100 000 (сто тисяч) гривень, 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) турецьких лір, 5 швейцарських франків, що становить частину із вилучених 21.11.2023 коштів, у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом тимчасового обмеження власника права на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1