Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представників володільця майна - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000079 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.ч.1, 2 ст. 315, ст. 368-5, ч.ч.2, 3, 5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.5 ст. 426-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_10 , яке погоджене заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 .

Накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку, а саме автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_5 , та заборонено відчужувати, розпоряджатись і користуватись цим майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що із даним клопотанням про арешт майна звернувся слідчий, який не уповноважений подавати клопотання щодо арешту майна особи, яка не є ні підозрюваним, ні цивільним відповідачем, оскільки подати таке клопотання міг тільки прокурор.

Також захисник покликався на те, що ні в клопотанні, ні в долучених матеріалах не встановлено розмір доходів ОСОБА_12 для вирішення питання, що ОСОБА_12 не міг придбати цей транспортний засіб. При цьому, жодній особі, в тому числі ОСОБА_12 , не повідомлено про підозру за ст. 368-5 КК України.

Апелянт покликався на те, що ні в протоколі обшуку, ні в будь-якому іншому документі не зазначено, які саме сліди та якого саме кримінального правопорушення зберіг на собі зазначений автомобіль, який належить ОСОБА_13 . Також вказав, що під час судового засідання було надано докази щодо доходів ОСОБА_5 , яка є приватним підприємцем другої групи із середнім доходом 500-600 тисяч грн. на рік, а також нею було здійснено відчуження об`єкту нерухомого майна та, відповідно, отримано додатковий дохід.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників володільця майна - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 щодо законності оскаржуваної ухвали та залишення її без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000079 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст. 307, ч.ч.1, 2 ст. 315, ст. 368-5, ч.ч.2, 3, 5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.5 ст. 426-1 КК України,

Так, частина 1 ст. 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального закону України (далі - КПК) та здійснювати контроль за дотриманням цих вимог особами, які звертаються із відповідними клопотаннями у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів цього судового провадження, слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_10 у межах даного кримінального провадження було подано клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до реєстраційної картки ТЗ, зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, у межах кримінального провадження №0000079 ОСОБА_5 не має статусу підозрюваної, а, у відповідності до ст. 64-2 КПК, є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Зокрема, згідно з приписами ч.1 ст. 64-2 КПК, Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. При цьому, ч.2 цієї статті визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Також, приписи ч.1 ст. 171 КПК встановлюють, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Тобто, системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

За вказаних обставин, слід прийти висновку, що стороною обвинувачення при зверненні із вказаним клопотанням про арешт майна було порушено процедуру звернення, регламентовану вимогами КПК, а слідчий суддя, задовольняючи це клопотання, залишив поза увагою вказану обставину.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку стосовно обґрунтованості апеляційних доводів представника власника майна щодо звернення із клопотанням про арешт майна не уповноваженою на те особою, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати як постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального закону, та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, як це передбачено ст.ст. 407, 422 КПК.

Водночас суд зауважує, що вказане рішення суду апеляційної інстанції не позбавляє прокурора права на звернення з аналогічного змісту клопотанням.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000079, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_10 , яке погоджене заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку, а саме автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3