ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7042/22 Номер провадження 11-кп/814/745/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000948, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Дмитрівка, Великописарівського району, Сумської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 11.04.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 21 серпня 2022 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що на розі вулиці Роганської та бульвару Івана Каркача в місті Харкові, помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка в лівій руці тримала жіночу сумку білого кольору. Після чого у ОСОБА_7 винник злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме жіночою сумкою білого кольору.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_9 , яка в цей час проходила повз будинок АДРЕСА_2 , та вирвав у неї з лівої руки жіночу сумку білого кольору, у якій знаходилися особисті речі останньої, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy М 12», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2265 від 14.09.2022, 5050 грн., грошові кошти у сумі 200 грн., гаманець, пенсійне посвідчення, картка Харків`янина, E-ticket, які не представляли матеріальної цінності для потерпілої.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 5250 грн.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, або зменшити строк покарання, при цьому просить врахувати загальне положення в Україні та його щире каяття.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та просила її задовольнити. При цьому просила врахувати щире каяття обвинуваченого, відсутність претензій у потерпілої, відсутність судимостей та наявність сім`ї як обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України. Також просила врахувати молодий вік обвинуваченого та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, просила вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану є правильним, та учасниками судового провадження не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника щодо призначення надто суворого покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через безпідставне незастосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо (далі Постанова Пленуму №7).

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення зазначені у Постанові Пленуму №7, врахував обставини вчиненого та особу обвинуваченого, а саме: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого та не встановив обставин, що обтяжують покарання.

Для застосування положень ст. 69 КК України, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Загальною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням є результат об`єктивної можливості досягнення мети покарання без його реального виконання. Наявність цієї підстави підтверджується сукупністю обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин і особу винного.

Ознаками, які характеризують особу винного та впливають на визначення загальної підстави звільнення від відбування покарання з випробуванням, є: вік; соціальний та професійний статус, робота або навчання; сімейний стан, діти; стан здоров`я, зловживання алкогольними напоями; щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнання вини; поведінка у побуті і на роботі чи за місцем навчання; відносини винного із потерпілим. також до вказаних обставин провадження, що зумовлюють рішення суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, належить: примирення з потерпілим, відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, тощо.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, утриманців не має. Як пояснив сам обвинувачений він не відшкодовував збитки потерпілій та не вживав до цього заходів. Викрадений ним мобільний телефон, був вилучений працівниками поліції у особи, якій обвинувачений віддав цей телефон та повернутий потерпілій. Викрадені гроші ОСОБА_7 не відшкодовував потерпілій ОСОБА_9 .

Всупереч доводам захисника, висловленим у суді апеляційної інстанції, потерпіла ОСОБА_9 не заявляла, що вибачила обвинуваченого та не наполягає на суворій мірі покарання. Навпаки, у своїй заяві до суду ОСОБА_9 просила розглянути обвинувальний акт у її відсутність та повністю підтримала обвинувачення.

Отже судом першої інстанції правильно встановлено лише одну обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - це щире каяття. Колегія суддів теж не встановила інших обставин, які пом`якшують покарання. Саме по собі щире каяття не є таким, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо особи обвинуваченого, то колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 хоча і є особою молодого віку, проте вже вдруге попадає в поле зору правоохоронних органів за вчинення злочину. Свідомо не працевлаштовується та не займається суспільно-корисною працею, як то громадською діяльністю чи волонтерством. Не має утриманців.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не встановив кілька обставин, які не лише пом`якшують, а й істотно знижують ступні тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. З урахуванням викладеного, відсутні підстави для пом`якшення ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України. Слід зазначити, що обвинуваченому призначено мінімальну міру покарання, визначену за вчинення інкримінованого злочину - 7 років позбавлення волі.

З огляду на це, оскільки обов`язковою умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є засудження особи до покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, у суду відсутні законні підстави для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в апеляційній обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який утримується під вартою, у той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4