1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/729/24 1-кс/335/384/2024
22 січня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, заміжньої, яка на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 11.09.2023 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької обл., за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавленням волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік; 2) 06.12.2023 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді арешту на 6 місяців. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької обл. від 11.09.2023. Остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинила корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 20 січня 2024 року, приблизно о 03.50 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у номері № НОМЕР_1 готелю «Хортиця Палац», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 71-А, куди остання була запрошена в якості гостя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала з рюкзаку, який належить ОСОБА_7 , чоловічу тканинну сумку зеленого кольору, вартістю 500 гривень, в якій знаходились мобільний телефон «Xiaomi Redmi Notе 8 Pro» в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень, в якому була встановлена сім-карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, грошові кошти в сумі 5000 гривень купюрами номіналом 500 гривень, дві срібні монети з зображенням «Мономаха» та «Бондаря», вартістю 2500 гривень кожна, шість монет з маркуванням «ЗСУ», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , два номерні жетони військовослужбовця, банківську картку «Ідея банк», зарядний пристрій «Xiaomi» в корпусі білого кольору, вартістю 1600 гривень, зарядний пристрій «Носо J94» в корпусі білого кольору, вартістю 3500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
20.01.2024, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
20.01.2024, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 20.01.2024, АДРЕСА_3 ; протоколом затримання особи ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами огляду відеозаписів від 20.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ; речовими доказами, які було вилучено під час складання протоколу затримання особи згідно ст. 208 КПК України.
Органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити дії, зазначені у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час дії воєнного стану в Україні, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Таким чином, є підстави вважати, що розуміючи суворість та невідворотність покарання, обвинувачений буде ухилятись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрювана ОСОБА_5 володіє інформацією про місце проживання свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, які своїми показаннями підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення та може почати незаконно на них впливати, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, є підстави вважати, що вчинення злочинів є єдиним способом його заробітку, а тому встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,
Більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, неможливість обрання до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрювана не працевлаштована, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, таким чином єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.
Таким чином, у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.
У зв`язку з вище викладеним, з метою недопущення повторення вчинення кримінальних правопорушень підозрюваною ОСОБА_5 слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрювана у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, з підозрою згодна, ризики вважає недоведеними, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного -адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
20 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
20.01.2024, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протоколі допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколі огляду місця події від 20.01.2024, АДРЕСА_3 ; протоколі затримання особи ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколі огляду відеозаписів від 20.01.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ; речовими доказами, які було вилучено під час складання протоколу затримання особи згідно ст. 208 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 185 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, дані про особу ОСОБА_5 , яка заміжня, раніше неодноразово засуджена, не працевлаштована, злочин скоїла в умовах воєнного стану, та не відбувши покарання, призначене вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2023 року, з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 п.2 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та гарантувати належну її поведінку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту її фактичного затримання з 20.01.2024 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 до 19.03.2024 року включно.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 березня 2024 року включно, який обчислювати з 20 січня 2024 року.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваної, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв"язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 19 березня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1