Справа № 699/1013/23
Номер провадження № 1-кп/699/152/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.23 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000568 від 11.04.2023 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Стеблів Корсунь-Шевченківського (нині Звенигородського) району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, який має вислугу років за службу в лавах ЗСУ після мобілізації строком 01 рік 08 місяців 16 днів, засудженого вироком Городищенського районного суду Черкаської області, зміненим Черкаським апеляційним судом, за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 у період часу з 00.05 год. по 03.00 год 04.04.2023(дата уточнена під час судового розгляду), більш точний час під час досудового розслідуванням та судового розгляду не встановлено, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на не огороджену територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 та в якому проживає її цивільний чоловік ОСОБА_4 , де на подвір`ї біля господарського приміщення таємно викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме: зарядний пристрій «Импульс ЗП-02» виробництва СРСР, сірого кольору, прямокутної форми, із заводським номером 075708, вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/4462-ТВ від 19.04.2023 3166,66 грн.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , шляхом пошкодження дверного замка автомобіля ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , проник до вказаного автомобіля та з приборної панелі, таємно викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме: мобільний телефон марки «vkworld» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , 1МЕІ2: НОМЕР_3 вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/4462-ТВ від 19.04.2023 555,16 грн, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3721 гривень 82 копійок.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Тобто станом на час вчинення злочину на території України діяв воєнний стан.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони обвинувачення.

На думку прокурора під час судового слідства достеменно встановлено, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинено останнім, тому сторона обвинувачення просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Прокурор звертав увагу, що ОСОБА_5 вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023,зміненим ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.09.2023,засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі,та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Прокурор просив врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання, та призначити покарання за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,з урахуванням положень ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України.

2.2. Позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому уточнив помилково вказану дату вчинення правопорушення, назвавши правильну дату 04.04.2023, підтвердивши інші обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення. Зазначив, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтвердив. При цьому обвинувачений повідомив, що в листопаді 2022 року був мобілізований до лав ЗСУ. У березні 2023 року перебував на лікуванні у госпіталі в Житомирській області. Після госпіталю поїхав до с. Хлистунівка Черкаського району, оскільки перед продовженням служби хотів провідати свою малолітню дочку, яка проживає разом з колишньою дружиною обвинуваченого. ІНФОРМАЦІЯ_2 у дочки день народження, тому ОСОБА_5 мав намір її привітали. Однак колишня дружина заборонила йому бачитися з дитиною, унаслідок чого обвинувачений 02.04.2023 викрав у неї велосипед, який вважав спільним майном, та поїхав на велосипеді до м. Корсуня-Шевченківського, а після до смт Стеблів у гості до свого знайомого потерпілого ОСОБА_4 03.04.2023 обвинувачений провів у смт Стеблів, а ніч з 03.04.2023 на 04.04.2023 провів в автомобілі потерпілого у дворі домоволодіння, де останній проживає. Наступного дня обвинувачений повернувся до с. Хлистунівка, оскільки мав намір привітати дочку з днем народження, однак був зупинений працівниками поліції, які здійснювали розгляд заяви колишньої дружини про викрадення велосипеда. Під час допиту щодо викрадення велосипеда обвинувачений з власної ініціативи повідомив факт та обставини викрадення ним у смт Стеблів у потерпілого ОСОБА_4 телефона та зарядного пристрою. Обвинувачений просив врахувати цю обставину при винесенні вироку у справі. У вчиненому обвинувачений каявся та зазначив, що 28.11.2023 пройшов медичний огляд та визнаний годним для повторної мобілізації. Найближчим часом бажає повернутися до складу ЗСУ.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд урахувати, що обвинувачений визнавав себе винуватим не тільки під час судового слідства, а й на стадії досудового розслідування, що дозволило у короткі строки завершити досудове слідство. Захисник звертала увагу, що потерпілий до обвинуваченого матеріальних претензій не має, оскільки крім того, що потерпілому повернуто викрадені в нього речі, обвинувачений додатково відшкодував потерпілому визначену експертом їх вартість у розмірі 3700,00 грн. Просила при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України. Зазначила, що в межах кримінального провадження, яке перебувало на розгляді Городищенського районного суду Черкаської області обвинувачений перебував під вартою біля 6 місяців, що відіграло визначальну роль для усвідомлення обвинуваченим своїх дій та їх наслідків. Просила застосувати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Додатково повідомила, що ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , участь у вихованні якої бере шляхом сплати аліментів. ОСОБА_9 до затримання з 21.11.2022 перебував на військовій службі. Наразі він знову призваний до ЗСУ та пройшов ВЛК.

2.3. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, які характеризують обвинуваченого. Крім того дослідити докази щодо процесуальних витрат та речових доказів.

2.3.1. Позиція потерпілого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 без його участі. Зазначив, що завдана кримінальним правопорушенням шкода у розмірі 3700,00 грнйому відшкодована. Претензій до обвинуваченого він не має. Просив не застосовувати до обвинуваченого покарання у виді реального позбавлення волі.

2.3.2. Письмові докази

Сторони надали низку доказів, які характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується нейтрально. Вказано, що стосунків з сусідами не підтримує, участі у громадському житті не бере. Конфліктів з сусідами не виникало, офіційно не працює. При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений більше року не перебував за постійними місцями реєстрації та проживання, оскільки у листопаді 2022 року був мобілізований, а в подальшому утримувався в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», однак ця інформація не знайшла відображення в наданій характеристиці.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська центральна районна лікарня» від 17.04.2023 № 103 ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_4 від 15.02.2023 № 520 ОСОБА_5 перебував на обліку у вказаній військовій частині з 21.11.2022.

ОСОБА_5 планує продовжувати проходження службу у лавах ЗСУ, у зв`язку із чим 30.11.2023 пройшов відповідні обстеження та медичний огляд.

Так, зі змісту картки № НОМЕР_5 обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного з метою визначення ступеню придатності до військової служби від 30.11.2023 ОСОБА_5 придатний до військової служби.

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , виданого повторно 17.09.2019 Корсунь-Шевченківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту досудової доповіді, складеної стосовно ОСОБА_5 Черкаським районним сектором № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, вбачається, що на думку установи пробації виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, а саме:

-проходження інформаційних лекцій, індивідуально-профілактичних бесід, щодо недопущення скоєння нового злочину,

-соціально-психологічних тренінгів по формуванню правосвідомості та мотивації до законослухняного способу життя.

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган пробації вважає доцільним застосування до обвинуваченого ч.4 ст. 70 КК України,так як він наразі перебуває на обліку в Черкаському PC № 2 за вчинення аналогічного правопорушення передбаченою ч.4 ст.185 КК України, призначеного вироком Городищенського районного суду від 07.06.2023 При цьому орган пробації пропонує застосувати до ОСОБА_5 передбачені п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

2.3.3. Висновки щодо доведеності винуватості.

Дослідивши в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду судом встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки між ними відсутні протиріччя. Докази у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність у передбаченому законом порядку винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті стороною обвинувачення не було визначено обставини, які пом`якшують покарання.

Суд, ураховуючи поведінку обвинуваченого, ураховує в якості обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого, виявлення правопорушення в результаті надання ОСОБА_5 викривальних щодо себе показань, додаткове відшкодування потерпілому завданої шкоди в розмірі ринкової вартості викраденого майна після фактичного повернення цього майна в розпорядження потерпілого. Додатково суд звертає увагу, що ОСОБА_5 з листопада 2022 року проходив службу за мобілізацією в складі ЗСУ, а безпосередньо перед вчиненням кримінального правопорушення перебував на лікуванні в госпіталі. Після тривалої відсутності за місцем проживання ОСОБА_5 , розуміючи необхідність повернення до військової частини, мав намір привітати свою малолітню дочку з Днем народження, однак колишня дружина категорично заборонила йому бачитися з дитиною Обвинувачений пояснив, що перебував в стані розгубленості та не знав що йому робити. Ця скандальна ситуація щодо відмови у побаченні з рідною дитиною перед відбуванням ОСОБА_5 до військової частини безумовно негативно вплинула на його поведінку, з огляду на що визнається судом ще однією пом`якшуючою обставиною. Суд також враховує, що обвинувачений як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду активно сприяв розслідуванню цього кримінального правопорушення, надаючи щодо себе викривальні показання.

Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Висновки суду щодо покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Відповідно до приписів ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи ступень тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, перебування його в стані розгубленості та душевного хвилювання, наявність таких пом`якшуючих обставин як самовикриття у вчиненні злочину; щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; добровільне додаткове відшкодування потерпілому завданого збитку; перебування на військовій службі, суд вбачає підстави для застосування приписів ст. 69 КК України та вважає справедливим та домірним при призначенні покарання перейти до основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, а саме призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

Разом з тим, положеннями ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023 по справі № 691/496/23, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.09.2023, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Крім того, у строк відбутого покарання зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 14.04.2023 до 05.09.2023 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Таким чином, у межах цієї судової справи суд встановив, що ОСОБА_5 винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023.

Тому на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити з урахуванням покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023 по справі № 691/496/23, а саме за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. У строк остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень покарання зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, а саме зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 14.04.2023 до 05.09.2023 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в два роки.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався та суд не вбачає підстав для його застосування.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 956,00 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази: зарядний пристрій «Импульс ЗП-02» та мобільний телефон марки «vkworld», які зберігаються у власника ОСОБА_4 - підлягають залишенню у його володінні.

Керуючись ст. 7, 100, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Урахувати покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ухвали Черкаського апеляційного суду від 05.09.2023, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

У строк остаточно призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення, застосованого в межах судової справи № 691/496/23, а саме період з 14.04.2023 до 05.09.2023, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 2 (два) роки іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_5 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 956,00 (дев`ятсот п`ятдесят шість грн 00 коп) грн, які складаються з витрат на проведення судової експертизи від 19.04.2023 № СЕ-19/124-23/4462-ТВ.

Речові докази зарядний пристрій «Импульс ЗП-02» виробництва СРСР та мобільний телефон марки «vkworld» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити у володінні останнього.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1