УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України),

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення копії інформації в електронному або друкованому вигляді, що перебувають у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , що містять охоронювану законом таємницю, а саме до: заяв про надання доступу (внесення змін) з додатками до таких заяв, рішень прийнятих ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за результатами їх розгляду, документів, що підтверджують отримання логінів та паролів доступу до Державного реєстру прав, рішень (розпоряджень, доручень, наказів), на підставі яких блокувались чи анулювались доступи до Державного реєстру речових прав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ; відомостей про всі реєстраційні дії, із зазначенням реєстраційних номерів об`єктів нерухомого майна та номерів записів про право власності, перегляд інформації, формування витягів, інформації та довідок, внесення змін, що проведені в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у період з 01.01.2020 року до 01.02.2024 року, а також, інформацію про ІР-адреси, з яких здійснювався доступ користувача при проведенні таких дій в Державному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000163 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході здійснення процесуального керівництва встановлено, що 15.04.1991 року введено в дію Закон УРСР «Про власність», яким розмежовано державну та комунальну власність (ст. 31 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 зазначеного Закону, суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно з розділом 2 вказаного Переліку, до власності територіальної громади міста Києва передано житловий та нежитловий фонд міської Ради народних депутатів, житлово-експлуатаційні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 № 284/5096 від 02.12.2010 року «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» буд. АДРЕСА_2 включений до переліку об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва (додаток 4, таблиця 6, п. 640) вказаного рішення, а отже, належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Розпорядженням виконавчого органу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) № 1112 від 10.12.2010 року «Про питання організації управління районами у місті Києві» (п. 539, таблиці 5, додатку 4) вказаний будинок віднесено до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позицію щодо підтвердження права власності територіальної громади міста Києва на нерухоме майно відповідними рішеннями Київради викладено в постановах Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі № 754/14094/17, від 04.11.2020 року в справі № 761/46240/16.

Крім того, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 5 Житлового кодексу України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Разом з тим, Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва встановлено факт протиправного вибуття квартири АДРЕСА_3 , з власності територіальної громади міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 03.10.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 прийнято рішення за індексним номером 69576283 про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав, підставо для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 стало свідоцтво про право власності, виконане на бланку НОМЕР_1 від 18.07.2017 року, що видане ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом з тим, на запит прокурора, ІНФОРМАЦІЯ_7 листом від 06.12.2023 року № 103/8960 повідомила, що відповідно до розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.05.2013 року № 263 «Про передачу функцій з приватизації державного житлового фонду від відділу приватизації та обліку житла КП по УЖХ Дніпровського району м. Києва до ІНФОРМАЦІЯ_8 » функції з приватизації державного житлового фонду Дніпровського району м. Києва, починаючи з 01.06.2013 року, здійснює сектор приватизації житлового фонду ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Крім того, станом на 04.12.2023 року, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 16.12.2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404, орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_5 не здійснював оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_3 .

Більш того, відповідно до цієї інформації, Розпорядження органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_11 від 18.07.2017 року № 35687 не видавалось.

Свідоцтво на спеціальному бланку документів інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_12 в двох примірниках (вид бланка свідоцтво про право власності, серія - НОМЕР_2 , номер - НОМЕР_3 ) на ім`я ОСОБА_5 не видавалось.

Також, починаючи з червня 2013 року, спеціальні бланки документів інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_12 від постачальника ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_5 отримував по видатковим і накладним серії: САЕ, САК та СТЕ, із зазначенням номерів бланків та їх кількості.

Так, за нормами ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, з огляду на те, що Свідоцтво про право власності від 18.07.2017 року, серії НОМЕР_1 , на спірну квартиру уповноваженим органом не видавалось, останнє не породжує правових наслідків та є нікчемним за своєю правовою природою (вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 18.12.2019 року в справі № 755/9182/17).

Таким чином, враховуючи що спірна квартира є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , правомочності щодо володіння, користування та розпорядження нею можуть здійснювати від імені та в інтересах держави виключно уповноважені на те органи та посадові особи.

Разом з тим, на теперішній час, ІНФОРМАЦІЯ_13 позбавлена правомочностей власника щодо належного їй майна, у зв`язку з його незаконною реєстрацією за третіми особами.

При цьому, основою будь-якої держави є нормативно-правові акти, які є обов`язковими до виконання. Без права і законодавства держава не спроможна ефективно управляти суспільством, забезпечувати здійснення прийнятих нею рішень, охороняти і захищати права своїх громадян. Створюючи систему органів державної влади та визначаючи свободу кожного у реалізації права на власність, держава жодним чином не мала на меті, щоб будь-який суб`єкт правовідносин міг обійти встановлений законом порядок набуття певних прав. Саме тому врегульовуючи відносини набуття права на власність, законодавець унормував шляхом встановлення відповідних процедур, з чіткою вимогою - недопущення порушення прав інших осіб. При цьому, кожному без винятку не надано право на зловживання чи нівелювання закону.

Набуття ОСОБА_5 права власності на спірний об`єкт нерухомості має лише видимість законного, що фактично, можна віднести до зловживання правом, а саме, особливого виду юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб`єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. Наведене підриває правові основи держави та авторитет законодавця, створює у суспільстві видимість правової нерівності.

Таким чином, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про відсутність у нього права власності на спірну квартиру, не будучи її належним власником, використовуючи неіснуючий документ - свідоцтво про право власності, подав документи державному реєстратору для проведення її реєстрації та внесення відомостей до Реєстру речових прав.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, виключно власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, лише ІНФОРМАЦІЯ_14 належить право розпоряджатися спірною квартирою, що належить територіальній громаді міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому, відчуження спірної квартири ОСОБА_5 є порушенням 1 ст. 321 ЦК України.

Враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_13 не відчужувала спірну квартиру, право власності територіальної громади на квартиру не припинилося, та саме вона є її дійсним законним власником.

При цьому, статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок.

Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, по-друге, правочин, який я порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

Отже, категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Враховуючи те, що Свідоцтво про право власності ІНФОРМАЦІЯ_6 на житло, так само як і розпорядження від 18.07.2017 року № 35687, не видавалось, останнє не є та не може бути законною підставою для набуття права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

При цьому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , без належної перевірки та скерування відповідного запиту до органу приватизації ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ОСОБА_5 проведена державна реєстрація на квартиру АДРЕСА_3 , внаслідок якої, з власності територіальної громади міста Києва вибуло належне їй майно.

Враховуючи, що вказані факти можуть мати місце і в інших подібних випадках, наслідком яких з власності територіальної громади міста Києва вибуло належне їй майно, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, отримання додаткових відомостей, що можуть свідчити, в тому числі, про протиправні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказані документи містять відомості, які мають важливе значення для розслідування вказаного кримінального провадження та нададуть можливість органу досудового розслідування ідентифікувати особу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , який виконував функцію державного реєстратора при вчиненні реєстраційних дій, що може бути доказом вчинення кримінального правопорушення.

Вказані документи, до яких необхідно здійснити тимчасовий доступ, містять в собі фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, клопотала про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повідомлялося про дату та час розгляду клопотання, однак, його представник до суду не з`явився.

Відповідно до ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КПК України, документи, до яких просить доступ прокурор, є документами, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно із ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

На думку слідчого судді, зазначені прокурором дані доводять можливість використання як доказу інформації, яка знаходиться у Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розгляду клопотання, доведено неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих доказів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначена інформація знаходиться саме у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , а також, така інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати цю інформацію як доказ відомостей, що містяться у ній та відсутності можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 159, 162-165, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл слідчим групи слідчих СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 28.11.2023 року: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також прокурорам групи прокурорів Дніпровської окружної прокуратури міста Києва у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 на тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення копії інформації в електронному або друкованому вигляді, що перебувають у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , що містять охоронювану законом таємницю, а саме до: заяв про надання доступу (внесення змін) з додатками до таких заяв, рішень прийнятих ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за результатами їх розгляду, документів, що підтверджують отримання логінів та паролів доступу до Державного реєстру прав, рішень (розпоряджень, доручень, наказів), на підставі яких блокувались чи анулювались доступи до Державного реєстру речових прав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ; відомостей про всі реєстраційні дії, із зазначенням реєстраційних номерів об`єктів нерухомого майна та номерів записів про право власності, перегляд інформації, формування витягів, інформації та довідок, внесення змін, що проведені в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у період з 01.01.2020 року до 01.02.2024 року, а також, інформацію про ІР-адреси, з яких здійснювався доступ користувача при проведенні таких дій в Державному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .

У разі невиконання ухали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя