г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4446/23
Номер провадження 1-кп/213/312/23
В И Р О К

Іменем України

19 грудня 2023 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Інгулець, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, не одружений, на утримані малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 в період часу з 23.06.2022 по 14.07.2023, знаходячись за місцем свого фактичного мешкання зі своєю мамою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, через тривалі особисті неприязні відносини, систематично вчиняв дії психологічного насильства над своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у систематичних словесних образах потерпілої нецензурними словами та систематичними погрозами, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань.

А саме, 23.06.2022 року близько 13:30 годин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, що виразилось у висловленні нецензурною лайкою в її сторону, внаслідок чого завдав шкоду психологічного характеру ОСОБА_4 .

Крім цього, 09.05.2023 року близько 15:30 години, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, що виразилось у висловленні нецензурною лайкою в її сторону, внаслідок чого завдав шкоду психологічного характеру ОСОБА_4 .

Також, 14.07.2023 року близько 19:30 години, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, що виразилось у висловленні нецензурною лайкою в її сторону, внаслідок чого завдав шкоду психологічного характеру ОСОБА_4 .

Окрім того, 11.09.2023 близько 18:00 години, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, що виразилось у висловленні нецензурною лайкою в її сторону, внаслідок чого завдав шкоду психологічного характеру ОСОБА_4 .

Своїми умисними діямиОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України, за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

10.10.2023р. між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за якою: сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ст.126-1 КК України, у виді 150 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, та його дії вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Обвинувачений, як в ході досудового розслідування так і в суді свою провину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. У скоєному розкаявся, просив затвердити угоду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання, просив застосувати ст. 91-1 КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Суд вважає, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань можливе. Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

Обвинувачений характеризується негативно, раніше не судимий, звинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, не працює, не одружений, дітей не має, інвалідності не має, освіта професійно-технічна, в лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебує. Обвинувачений розкаюється у вчиненому. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено, обставиною, що пом`якшує обставини вчинення злочину: щире каяття. Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ст. 126-1 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, не суперечить вимогам ст. 68 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відповідно до ст. 91-1 КК України до обвинуваченого слід застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право, затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання. Цивільні позови не заявлялись, речові докази відсутні, судові витрати відсутні. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 395, 472, 474, 475, 484-497 КПК України,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 10.10.2023р., на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винним за ст.126-1 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід не обирати.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі на нього своїх зауважень.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1