Провадження по справі №1-в/635/386/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретар судових засідань ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня постановлення вироку з 11.09.2020 року. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його перебування під вартою у цьому кримінальному провадженні з 15 травня 2020 року по 10 вересня 2020 року включно.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Крюківського районного суду Полтавської області від 11вересня 2020 року без змін. Вирок набрав законної сили.

Початок строку відбування покарання 11.09.2020 року.

Кінець строку відбування покарання 15.05.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, яке розглянути за його відсутності.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав. Суду надані всі необхідні для розгляду клопотання матеріали з особової справи засудженого та особову справу на засудженого.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він з 15.05.2020 року знаходиться в місцях позбавлення волі. За період перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 07.10.2021 року відбував покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія №100», де порушень режиму тримання не допускав, адміністрацією установи не заохочувався.

З 03.11.2021 засуджений тримався в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 08.07.2022 відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія №100».

Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Темнівська ВК №100» старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 27.11.2023 року, засуджений характеризується з посереднього боку, заохочень не має, має два стягнення у 2021 році за збереження забороненого предмету та за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання нецензурних та жаргонних слів; працевлаштований в установі, до роботи ставиться посередньо, періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглої території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт ставиться посередньо. У взаємовідносинах з іншими засудженими намагається підтримувати рівні стосунки; у взаємовідносинах з персоналом установи намагається поводити себе тактовно; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд; намагається не допускати порушень пожежної безпеки і безпеки праці; в організації виховних заходів, що проводяться в установі, участі не приймає; відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Правова освіта», до реалізації якої ставить без зацікавлення; соціально-корисні зв`язки з родичами підтримує шляхом телефонних переговорів. Засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 , останній має ряд неодноразово був засуджений:

- 09.10.2003 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 12.10.2004 року за відбуттям строку покарання.

-06.05.2004 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510 грн;

-06.09.2004 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510 грн;

-21.06.2005 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 296 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в сумі 8500 грн, штраф сплачено у повному розмірі;

-24.10.2006 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 26.05.2007 за відбуттям строку покарання;

-15.02.2008 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-16.05.2008 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-05.11.2008 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до остаточного покарання 5 років позбавлення волі. Звільнений 29.10.2013 по відбуттю строку покарання;

-31.07.2014 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, знятий з обліку 05.09.2017 по кінцю іспитового строку;

-25.09.2019 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.12.2019 за відбуттям строку покарання,

-11.09.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вирокомКрюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2020 року за вчинення злочинів проти власності, які, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, після відбуття покарання знову вчиняв злочини та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось чотири рази звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно Витягу з протоколу №28 від 20.07.2022 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №28 від 20.07.2022 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленн і матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №7 від 08.02.2023 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Тобто, після розгляду зазначених питань та отримання відмов комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» в представленні матеріалів як особі, яка не довела свого виправлення, поведінка засудженого не змінилась.

Крім того, в матеріалах справи наявні характеристики на засудженого від 22.07.2022 року та 08.02.2023 року, зі змісту яких вбачається, що засуджений характеризується з негативного боку, порушує норми, які визначають порядок, умови відбуття покарання та розпорядок дня установи, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності; заохочень не має; до промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою, до праці ставиться посередньо; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; до виконання робіт з благоустрою ставиться посередньо, ініціативу не проявляє; намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд; намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи; до реалізації програм диференційованого впливу ставиться без зацікавлення. Зазначене в свою чергу не характеризує особу, як таку, яка сумлінною поведінкою довела своє виправлення.

Також матеріали справи містять інформацію про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності і 11.07.2022 року за збереження забороненого предмету, за що йому рішенням дисциплінарної комісії ДУ «Темнівська виправна колонія №100» оголошено догану.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої заступником начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 засуджений в період з вересня 2022 року по травень 2023 року, в період з липня 2023 року по жовтень 2023 року був працевлаштований до цехів №1,2, енергомеханічного відділу, де займався виготовленням розкладачок, крісел, стільців, шезлонгів, санчат, барабанів для електрокабелей, меблів, швацьких виробів, нестандартних виробів, каркасних меблів, також займався механічною обробкою деталей.

Відповідно до довідки про заробітну плату, складену бугалтером установи ОСОБА_8 ОСОБА_4 у зазначені періоди за виконану роботу отримував заробітну плату.

Відповідно до довідки, виданої бухгалтером установи ОСОБА_9 , за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 виконавчі листи не надходили.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що він довів своє виправлення, саме фактичним відбуттям 2/3 строку призначеного покарання, відсутністю заохочень та наявністю самого факту працевлаштування без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці. Зазначене не може слугувати достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2020 року. Відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 також підтверджується позицією адміністрації установи виконання покарань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2020 року та вважає клопотання засудженого таким, що задоволенню не підлягає та є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11.09.2020 року - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1