Справа № 761/3206/23
Провадження №1-кп/761/2446/2023
В И Р О К

іменем України

30 серпня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0003563 від 08.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, одруженого, який має на утриманні дитину 2021 року народження, з професійно-технічною освітою, працевлаштованого на посаді менеджера з продажів в ТОВ «Енергосервіс», зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

08 грудня 2022 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована поблизу житлового будинку №2 по вул. О. Довженко, у м. Києві, помітивши раніше незнайому ОСОБА_7 , у якої під час посадки до маршрутного таксі випав мобільний телефон, діючи умисно та відкрито, з корисливим мотивом, підняв із землі мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 13» 256 GB, темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 із захисним склом iLera DeLuxe Full Cover Glass 56058), у силіконовому чохлі прозорого кольору, вартістю 37 680,00 гривень (тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят грн. 00 коп.). В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи при собі викрадене майно, що належить ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він, 08 грудня 2022 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. О. Довженко, 2, побачив як у незнайомої жінки, яка здійснювала посадку до маршрутного таксі, випав мобільний телефон. Далі, розуміючи, що за ним спостерігають інші особи, підібрав згаданий мобільний телефон, після чого з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він є раніше не судимою особою, тобто без кримінального досвіду, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки (перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину), за місцем проживання негативно не характеризується, що із обставинами щодо добровільного відшкодування потерпілому завданих збитків, на переконання суду, вказує на можливість в даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, та призначення йому покарання у меншому розмірі від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, при цьому потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду із проханням не призначати ОСОБА_4 покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, і тому по відношенню до останнього суд застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 1 (один) рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме, мобільний телефон марки «Apple», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , особисті речі, передані ОСОБА_4 , - вважати повернутими належному володільцю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_8