Провадження № 1-кс/344/8756/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000141 від 29.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування майна в рамках кримінального провадження №0000141 від 29.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме просить скасувати в частині правомочності користування арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ; передати автомобіль марки Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що потреба в подальшому арешті майна відпала; автомобіль зберігається в неналежних умовах; слідчих дій з часу відкриття кримінального провадження з транспортним засобом не вчинено; власнику даного майна підозра не оголошувалася.

Заявник та власник майна в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити.

Слідчий на адресу суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування на даний час триває та остаточне процесуальне рішення у кримінальному провадженні не прийнято, а вилучений в ході проведеного обшуку автомобіль має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, надані слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000141 від 29.08.2023 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.09.2023 року з метою збереження речового доказу накладено арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що на даний час в арешті майна (в частині користування транспортним засобом) відсутня потреба, автомобіль зберігається в неналежних умовах, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчий у поданій до суду заяві заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, а вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами, здійснюється комплекс слідчих дій.

Представником заявника в поданій до суду заяві та в судовому засіданні не наведено достатньо доказів на підтвердження того, що в арешті майна в частині правомочності користування на даний час відпала потреба, оскільки фактично його доводи стосуються того, що станом на даний час його довіритель не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, з транспортним засобом не проводиться слідчих дій, що саме по собі не є підставою для скасування арешту майна.

Доводи заявника щодо необхідності користування автомобілем у зв`язку зі станом здоров`я дружини власника майна та його сімейними потребами не підтверджуються належними доказами.

Наявні в матеріалах кримінального провадження документи та конкретні його обставини свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження скасування арешту майна є передчасним і може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1