Справа № 461/734/24
Провадження № 1-кс/461/464/24
УХВАЛА
19.01.2024 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені під час проведення огляду, котрий проводився 18.01.2024 на території Міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська Гребенне», що розташований у селі Річки, Львівського району, Львівській області, після факту передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_8 , а саме на грошові кошти у загальній сумі 2 000 доларів США, а саме 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами:
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вилучені 18.01.2024 під час огляду грошові кошти є тимчасово вилученим майном, а тому з метою досягнення дієвості цього провадження необхідно накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення подальшого призначення судових експертиз по вилучених грошових коштах, оскільки є підстави вважати, що такі є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у заяві просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч вимогам Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, діючи з прямим умислом на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого їй службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив пропозицію та надав службовій особі начальнику 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США, за сприяння в перетині ним державного кордону України в напрямку «Виїзд», що мало місце за наступних обставин.
Так, як встановлено в ході проведення досудового розслідування, 18.12.2023 ОСОБА_7 за допомогою мобільного застосунку «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_8 з приводу з`ясування обставин для здійснення законного перетину державного кордону України з метою виїзду до країн Євросоюзу.
В подальшому, 04.01.2024 ОСОБА_7 повторно, за допомогою вказаного вище мобільного застосунку зателефонував ОСОБА_8 з приводу з`ясування обставин щодо сприяння у безперешкодному перетині ним державного кордону України та озвучив, що за сприяння у перетині державного кордону України ОСОБА_8 як службовій особі будуть надані грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, після чого надіслав ОСОБА_8 у мобільному застосунку «WhatsApp» фотокопію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_7 , при цьому усвідомлюючи, що він відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним та те, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.
В подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел спрямований на сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення будь-яких дій в його інтересах, 17.01.2024 орієнтовно об 11:15 год., перебуваючи на території автозаправної станції «ОККО», що за адресою: Львівська область, м. Жовква, вул. Сагайдачного, 1-А, під час приватної розмови із ОСОБА_8 , повторно озвучив дійсність своїх намірів щодо незаконного перетину державного кордону України та підтвердив намір надати неправомірну вигоду останньому, як начальнику 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), за сприяння у реалізації перетину державного кордону.
Надалі, з метою реалізації раніше задуманого плану, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що у разі спроби перетину державного кордону України, не маючи на це правових підстав, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема згідно статті 23 «Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації» та Постанови Кабінету Міністрів України №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 (із внесеними змінами Постановою №1081 від 13.10.2023), уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України відмовлять йому, як військовозобов`язаному, 18.01.2023 о 16 год. 30 хв. зустрівшись із ОСОБА_8 перебуваючи на території Міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська Гребенне», що розташований у селі Річки, Львівського району, Львівській області, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою безперешкодного виїзду з території України як військовозобов`язана особа у військовий час та безперешкодного пропуску через прикордонний наряд « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, надав службовій особі начальнику 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 18.01.2024 становить 75 795 гривень, 40 копійок. Після чого протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 2 000 доларів США вилучено
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
18.01.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 19.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку, зокрема:
-заявою ОСОБА_8 від 08.01.2024, про неправомірні дії відносно нього ОСОБА_7 ;
-повідомленням про виявлення кримінального правопорушення відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;
-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2024, 12.01.2024, 17.01.2024 та 18.01.2024 згідно з якими, він повідомив про обставини вчинення ОСОБА_7 вищеописаних неправомірних дій;
-протоколами огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 08.01.2024 та 12.01.2024;
-протоколом затримання ОСОБА_7 від 18.01.2024, в порядку ст. 208 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України;
-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
Так, 18.01.2024 на території Міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська Гребенне», що розташований у селі Річки, Львівського району, Львівській області, після факту передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_8 проведено огляд та вилучено грошові кошти у загальній сумі 2 000 доларів США, а саме 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами:
19.01.2024 вказані грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Перелічені вище грошові кошти, котрі ОСОБА_7 надав як неправомірну вигоду ОСОБА_8 , полягають у необхідності накладенні на них арешту відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів. Тому є необхідним долучення вище перелічених предметів до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отриманні постійного безперешкодного доступу до них, недопущенні їх відчуження, зміни або знищення, а також проведення ряду судових експертиз та інших слідчих дій, необхідність у яких може виникнути у ході проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч.7 ст.237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.
Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду, котрий проводився 18.01.2024 на території Міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська Гребенне», що розташований у селі Річки, Львівського району, Львівській області, після факту передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_8 , а саме на грошові кошти у загальній сумі 2 000 доларів США, а саме 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: LK001133G-K11; KF50502616D-F6; KF66042559A-F6; KK30288055A-K11; CE39347288A-E5; HB810669272-B2; HB91315055L-B2; KF27492789B-Е5; KB4947944H-B2; KK30288070A-K11; HK10981500D-K11; KK30288067A-K11; KB24788106H-B2; CC12606263A-C3; KK30288058A-K11; HB11803895CK-B2; HF49440700C-F6; KK18270014C-E5; HE86347058B-E5; HB11554259H-B2.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1