Справа № 573/2047/23
Провадження №1-кп/573/221/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14 серпня 2023 за №0000443 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не особа з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2023 близько 14:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лайкою на адресу останньої, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Крім того, продовжуючи свої злочині дії, 17 липня 2023 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лайкою на адресу останньої, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Також, продовжуючи свої злочині дії, 19 липня 2023 близько 13:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лайкою на адресу останньої, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Згідно постанови Білопільського районного суду від 27 липня 2023, яка набрала законної сили 08 серпня 2023, у справі №573/1302/23 за фактом вчинення 07 липня 2023, 17 липня 2023, а також 19 липня 2023 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи певних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство.

Також, встановлено, що 11 серпня 2023 близько 17:00 год ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, незважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь та гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю, у зв`язку із чим потерпіла ОСОБА_6 14 серпня 2023 звернулась із письмовою заявою до поліції за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_4 .

Внаслідок вчинення умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його матір ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя, а також є психотравмуючими чинниками (стресогенними), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт (пролонгований тривожний стан). Відповідно висновку судової психологічної експертизи № 1545 від 10.10.2023 емоційний стан тривожної полохливості потерпілої ОСОБА_6 , перебуває в причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 стосовно неї.

Спричиняючи умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив з прямим умислом кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Пояснив, що притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , дійсно 07 липня 2023, 17 липня 2023 та 19 липня 2023 вчиняв сімейні сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_6 на побутовому грунті, під час яких висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, яке виражене в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним правопорушення, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, є військовослужбовцем А НОМЕР_2 , але з 25.02.2023 р. самовільне залишення розташування підрозділу (а. с. 31-45 ).

Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, про що надала відповідну письмову заяву ( а.с. 28).

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вищенаведене та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу обвинуваченого, обставини, що впливають на вчинення ним протиправних дій та його ставлення до них, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення, позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді арешту з врахуванням того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді арешту. Враховуючи те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, арешт слід відбувати на гауптвахті.

Дане покарання буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

В ході досудового розслідування проводилась судова психологічна експертиза № 1545, сума витрат за проведення якої становить 11 949, 00 грн. На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а. с. 46-53).

У кримінальному провадженні речові докази відсутні. Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком 4 ( чотири ) місяці з відбуванням його на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обрати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 11 949 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень процесуальних витрат за проведення судової психологічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя