УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшої слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смиківці, Тернопільського р-ну., Тернопільської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002736 від 23 вересня 2023 року, за ч. 2 ст. 308 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовує подане клопотання наступним.

У провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002736 від 23.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №КМ000000006-КМ00-00033 від 04.10.2021, ОСОБА_5 прийнято на посаду лікаря-анестезіолога Медичного центру «КИЙМЕДІКАЛ» та за сумісництвом, відповідно до наказу від 01.10.2021 №КМ000000006 - КМ00-00034, на посаду медичного директора ТОВ «КИЙМЕДІКАЛ».

Відповідно до Статуту ТОВ «Киймедікал», затвердженого рішенням учасника від 27 січня 2023 року №5, напрямками (предметом) діяльності Товариства є надання послуг у сфері охорони здоров`я, у тому числі медичного та парамедичного характеру, медична практика (у тому числі спеціалізована), проведення наукових, практичних, практичних, досліджень у сфері медицини, а також діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (у медичних цілях).

Протоколом засідання робочої групи державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 23.03.2023 затверджено перелік суб`єктів господарювання, за заявами яких прийняте рішення про видачу ліцензії на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, до якого внесено ТОВ «Киймедікал» з можливістю видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з придбання, використання, знищення наркотичних засобів (за списком 1 таблиця ІІ), психотропних речовин (список 2 таблиця ІІ, список 2 таблиця ІІІ), прекурсорів (список 2 таблиця ІV) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770.

Наказом генерального директора ТОВ «Киймедікал» №10 від 22.12.2022 «Про допуск до роботи з наркотичними засобами, психотропними речовинами і прекурсорами», у зв`язку із провадженням діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів (списку 1 таблиці ІІ, списку 1 таблиці ІІІ), психотропних речовин (списку 2 таблиці ІІ, списку 2 таблиці ІІІ) і прекурсорів (список 1 таблиці ІV, списку 2 таблиці IV) Переліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, призначено відповідальними за дотримання правил виписки, отримання, доставку, зберігання, облік, використання, знищення, фактичну наявність і витрати наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів медичного директора ОСОБА_5 , на випадок його тимчасової відсутності - анестезиста ОСОБА_7 .

Таким чином, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України.

З метою забезпечення діяльності медичного центру у сфері охорони здоров`я, у тому числі діяльності, пов`язаної із обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів (у медичних цілях), для здійснення операційних втручань до ТОВ «Киймедікал» за товарно-транспортними накладними №07-Рн-001627 від 22.05.2023; №07-Рн-001719 від 29.05.2023; №07-Рн-001834 від 05.06.2023; №БА-Рн-0001494 від 30.06.2023; №07-Рн-001499 від 15.05.2023; №07-Рн-001591 від 19.05.2023; №07-Рн-001939 від 09.06.2023; №БА-Рн-0001582 від 07.07.2023; №БА-Рн-0001383 від 16.06.2023; №БА-Рн-0001421 від 23.06.2023; №07-Рн-001488-ТН від 12.05.2023; №07-Рн-0001472-ТН від 03.05.2023; №07-Рн-0001567-ТН від 09.05.2023; №07-Рн-0001438-ТН від 28.04.2023; №07-Рн-0001356-ТН від 24.04.2023; №07-Рн-0001295-ТН від 18.04.2023; №07-Рн-0001197-ТН від 12.04.2023; №БА-Рн-0000686 від 07.04.2023 надходив синтетичний опіоїдний анальгетик - Фентаніл (хімічна назва якого: 1-фенетил-4-N-пропіоніланілінопіперидин), який діє на центральну нервову систему шляхом прямого впливу на дихальні центри стовбурової частини мозку; вплив на шлунково-кишковий тракт та інші гладкі м`язи шляхом пригнічення перистальтики, пов`язане з підвищенням тонусу гладкої мускулатури в астральному відділі шлунка та дванадцятипалій кишці; вплив на серцево-судинну систему шляхом розширення перифірійних судин, що може призвести до ортостатичної гіпотензії або непритомності; вплив на ендокринну систему, шляхом пригнічення секреції адренокортикотропного гормону (АКТГ), кортизолу і лютеїнізувального гормону (ЛГ) у людини; з показаннями при призначенні як анальгетик короткої дії в періоди анестезії: премедикації, індукції та підтримання анестезії, а також у ранній післіопераційний період у разі потреби; як наркотичний анальгетик при загальній або регіональній анестезії; у комбунації із нейролептиками для премедикації, індукції анестезії і як допоміжний засіб при підтриманні загальної та регіональної анестезії; як знеболювальний засіб з киснем для окремих пацієнтів з факторами високого ризику у ампулах по 2 мл., у дозуванні 0,5 мг/мл, діюча речовина якого, відповідно до Переліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 входить до списку № 1 таблиці ІІ наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Відповідно до інструкції для медичного застосування лікарського засобу Фентаніл-Фармак, діючою речовиною у якому є: fentanyl, 1 мл. розчину містить фентанілу цитрату 0,0785 мг, що еквівалентно фентанілу 0,05 мг; допоміжними речовинами є: натрію гідроксид або кислота хлористоводнева розведена, вода для ін`єкцій. Розчин для ін`єкцій містить фентаніл, речовину з високим ризиком зловживання, аналогічну іншим опіоїдам, включаючи гідрокодон, гідроморфон, метадон, морфін, оксикодон, оксиморфон і тапентадол. Лікарський засіб може стати предметом зловживання, неправильного використання та злочинного привласнення. Зловживання розчином для ін`єкцій фентанілу цитрату створює ризик передозування і смерті. При застосуванні опіоїдів, навіть якщо вони застосовуються відповідно до рекомендацій, відзначаються серйозні, небезпечні для життя або смертельні випадки дихальної недостатності. Пригнічення дихання, якщо його негайно не розпізнати та не почати надавати допомогу, може призвести до зупинки дихання й смерті.

Так ОСОБА_5 , будучи службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих й адміністративно-господарських функцій, яка здійснює ведення Журналу обліку препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у відділеннях і кабінетах лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я, форми первинної облікової документації №129-6/0, затвердженої наказом МОЗ України від 07.08.2015 №494, тобто є обізнаною про кількість наявних наркотичних препаратів у медичному центрі, маючи доступ до окремого приміщення, у якому знаходився сейф, де зберігався наркотичний препарат, синтетичний опіоїдний анальгетик - Фентаніл (хімічна назва якого: 1-фенетил-4-N-пропіоніланілінопіперидин) у ампулах по 2 мл., у дозуванні 0,5 мг/мл у кількості 856 апмул, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння наркотичними засобами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 10.07.2023, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1А, за місцезнаходженням медичного центру (ТОВ «Киймедікал»), здійснив відкриття сейфу, де зберігались наркотичні препарати, ключем, який перебував у його розпорядженні, як службової особи, та привласнив (обернув на свою користь) наркотичний препарат Фентаніл (1-фенетил-4-N-пропіоніланілінопіперидин) у кількості 856 ампул по 2 мл., у дозуванні 0,5 мг/мл.

В подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння наркотичного препарату шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, розуміючи, що Фентаніл є наркотичним препаратом, якому необхідні спеціальні умови для зберігання, покинув приміщення медичного центру, після чого розпорядився викраденим наркотичним препаратом на власний розсуд.

Згідно протоколу внутрішнього аудиту наявності наркотичних засобів від 10.07.2023, за участю членів комісії: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , було встанолвено нестачу лікарського препарату Фентаніл, амп., 2мл, у кількості 856 ампул.

Відповідно до наказу №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 р. за №512/4733 від 0,002 до 0,2 мг. діючої речовини fentanyl є великим розміром.

Таким чином у перерахунку діючої речовини Фентаніл у мг., у одній ампулі розчину наявна речовина fentanyl у кількості 0,1 мг. Оскільки, нестача лікарського препарату «Фентаніл», 2 мл., у одній ампулі становить 0,1 мг, у 856 ампулах розчину міститься 0, 0856 гр. fentanyl.

Таким чином ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились у заволодінні наркотичними засобами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 308 КК України.

06.12.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України - у заволодінні наркотичними засобами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою генерального директора ТОВ «Киймедікал» ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2023; протоколом внутрішнього аудиту наявності наркотичних засобів від 10.07.2023 ТОВ «Киймедікал; довідкою щодо зведеної інформації по отриманню та використанню лікарського препарату «Фентаніл» 2 мл. у період з 31.03.2023 по 10.07.2023, №051023-3 від 05.10.2023; журналом обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у відділеннях і кабінетах лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я від 31.03.2023, форми №129-6/0; наказом №10 від 22.12.2022 ТОВ «Киймедікал» про допуск до роботи із наркотичними засобами, психотропними речовинами та прекурсорами; посадовою інструкцією медичного директора ТОВ «КИЙМЕДІКАЛ»; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_7 від 04.10.2023; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_10 від 05.10.2023; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_9 від 11.10.2023; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_11 від 13.11.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 05.12.2023; листом, щодо доручення до матеріалів кримінального провадження від 05.12.2023 №051223-1 із копією квитанції; повідомленням ОСОБА_5 про підозру; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 308 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

На той факт, що ОСОБА_5 матиме можливість переховуватись від суду вказує той факт, що він, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення він може переховуватися від правоохоронних органів та/або суду, що негативно вплине на судовий розгляд.

На той факт, що підозрюваний може впливати на представника потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що перебуваючи на свободі він буде мати можливість зустрічатись з представником потерпілого, свідками поза межами кримінального процесуального судочинства, що дає йому можливість незаконно впливати на них та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності. Окрім того він вчинив злочин, пов`язаний із зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що вказує на можливість застосування тиску відносно інших учасників кримінального провадження.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 здійснює свою діяльність у медичних закладах охорони здоров`я на підставі сертифікатів лікаря-спеціаліста №2996 за спеціальністю «Анестезіологія» та №01551 за спеціальністю «дитяча анестезіологія», посвідчення №270 щодо проходження атестації в атестаційній комісії при Національній академії медичних наук України, відповідно до якого йому підтверджено вищу кваліфікаційну категорію із спеціальності «анестезіологія», а також відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного огляду, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1003-, форми №100-2/0 КНП «КМКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_5 , за результатами проведеного огляду протипоказань для роботи із наркотичними засобами, психотропними речовинами і прекурсорами не має, у зв`язку із чим, ОСОБА_5 на теперішній час має право обіймати посади, пов`язані із доступом до наркотичних препаратів, що дає підстави стороні обвинувачення вважати, що він може в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Кількість привласненого лікарського засобу (856 ампул), яка містить у своєму складі діючу речовину - Фентаніл (хімічна назва якого: 1-фенетил-4-N-пропіоніланілінопіперидин) дає підстави вважати, що ОСОБА_5 не тільки заволодів наркотичними засобами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, а й може в подальшому здійснювати неправильне використання та розповсюдження вказаного лікарського засобу, що може призвести до летальних випадків у осіб, які мають залежність від наркотичних засобів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від суду і може призвести до продовження ним злочинної діяльності.

Сторона обвинувачення при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить врахувати наступні обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною вказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів із визначеним розміром застави - вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність у сфері службової діяльності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вказали на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри та недоведеність прокурором ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Натомість, підозрюваний є фаховим практикуючим лікарем-анестезіологом з великим досвідом роботи, має постійне місце проживання та роботи, сталі соціальні зв`язки, раніше не судимий, має повнолітнього сина. Постійно вдосконалює свій фаховий рівень, регулярно проходить медичні огляди та перевірки на предмет вживання наркотичних засобів.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві за процесуального керівництва Солом`янської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 00002736, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України.

06 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує наступне.

При вирішенні питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Разом з цим стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Отже, на стадії досудового розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відтак, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_12 .

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України, за вчинення якого існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

При цьому, слідчий суддя в сукупності із встановленими обставинами також враховує і те, що на території України наразі діє воєнний стан, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд з України. Відомості про те, що підозрюваний входить до переліку громадян України чоловічої статі, які відносяться до категорії осіб, що мають можливість виїхати за кордон під час дії воєнного стану, судовим розглядом не встановлено. Також підозрюваний на території України має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, є батьком повнолітнього сина, 2005 р. народження, за першим викликом з`явився особисто до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що такий існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Так, покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 наділений потенційною можливістю, в тому числі опосередковано, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні існують, проте не в тому обсязі, який зазначив прокурор у клопотанні. Існування інших ризиків наразі не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи.

Надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику, який наявний у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку у кримінальному провадженні, зокрема, відшкодування завданого матеріального збитку на суму 100000,00 грн., слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з чим пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді застави, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 182 КПК).

З аналізу ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначенні розміру застави, слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, розмір предмета кримінального правопорушення.

Отже, розмір застави визначається шляхом оцінки всіх перелічених обставин в їх сукупності.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини кримінального правопорушення, роль останнього у його вчиненні, майновий стан підозрюваного.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Відтак, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для підозрюваного та призводить до неможливості виконання застави.

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні сина, 2005 року народження, працює на посаді анестезіолога. Враховуючи вказані обставини, а також майновий стан підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що визначений слідчим розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного та є для нього помірною, а необхідність у її застосуванні в такому розмірі у кримінальному провадженні доведена.

Вирішуючи питання про покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання слідчого про необхідність покладення на підозрюваного обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду - за кожним викликом; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

отримувач: ТУ ДСА України в місті Києві, , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р UA 1012089; призначення платежу: «застава за … П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що підтверджує внесення застави до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше 5 днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до моменту фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду - за кожним викликом;

2) не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених обов`язків до 03 лютого 2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити, що підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1