Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9610/23
Провадження № 1-кс/644/1728/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001848 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

про арешт майна

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна. На обґрунтування клопотання вказано наступне.

В провадженні СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2ГУНПв Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001848 від 04.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.11.2023 близько 01:15 год. раніше судимий малознайомий на прізвисько " ОСОБА_5 ", знаходячись в коридорі загального користування на 6-му поверсі по АДРЕСА_1 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належним гр. ОСОБА_6 мобільним телефоном ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 7499 грн.

Допитаний в ході проведення досудового розслідування в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що 25.11.2023 близько 01:00 год. він знаходився разом зі своїм сусідом на ім`я ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_5 » в коридорі загального користування на 6-му поверсі по АДРЕСА_1 , з яким разом курили. В процесі розмови ОСОБА_7 , побачивши в руках мобільний телефон ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, попросив дати йому для здійснення дзвінка, на що він погодився. Передавши телефон та почувши, що ОСОБА_7 розмовляє, він зайшов до своєї кімнати, де пробув близько 5-7 хв, а коли повернувся, то виявив відсутність ОСОБА_7 разом зі телефоном.

Допитана в ході проведення досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що 25.11.2023 у вечірній час вона знаходилась за місцем свого проживання, коли до неї прийшов її знайомий ОСОБА_9 , у якого вона побачила в користуванні мобільний телефон ТМ "РОСО M5S" в корпусі білого кольору. У звязку з тим, що він їй сподобався, тому вона запропонувала ОСОБА_10 обміняти вказаний телефон на свій, на що ОСОБА_10 погодився. З того часу вона стала користуватись мобільним телефоном ТМ "РОСО M5S" в корпусі білого кольору. Через деякий час до неї завітали працівники поліції та повідомили, що телефон, яким вона користується, є предметом вчинення злочину та належить іншій особі. Дізнавшись про даний факт вона погодилась добровільно видати мобільний телефон ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору.

07.12.2023 викрадений мобільний телефонТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору був добровільно виданий свідком ОСОБА_8 , який в подальшому був детально оглянутий та визнаний речовим доказом.

Сторона обвинувачення до суду не з`явилась, слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській за процесуальним керівництвом Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001848 від 04.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2023 близько 01:15 год. раніше судимий малознайомий на прізвисько " ОСОБА_5 ", знаходячись в коридорі загального користування на 6-му поверсі по АДРЕСА_1 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належним гр. ОСОБА_6 мобільним телефоном ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 7499 грн.

В ході досудового розслідування 07.12.2023 свідок ОСОБА_8 добровільно видала мобільний телефон марки ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 від 07.12.2023 телефон марки ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, добровільно виданий свідком ОСОБА_8 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001848 від 04.12.2023.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. За таких обставин приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ТМ "РОСО M5S", ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, який добровільно виданий 07.12.2023 свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1