Номер провадження: 11-сс/813/1900/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у к/п №0000183, внесеному до ЄРДР 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» про скасування арешту майна у к/п №0000183 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згодом, на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_3 в якій він вказує на те, що ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, до особи ОСОБА_4 та до події кримінального правопорушення. Окрім того, транспортні засоби, на які було накладено арешт належать на праві приватної власності ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» та були придбаний задовго до події можливого кримінального правопорушення. Водночас, ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» бере безпосередню участь у розбудові та відновленні об`єктів інфраструктури України під час воєнного стану

За таких обставин,представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.11.2023 та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 25.04.2023.

Перевіривши доводи апеляційної скаргипредставника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України.

Ухвала про відмову у скасуванні арешту у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому ч. 3ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Також, суддя-доповідач враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Отже, на думку судді-доповідача, ухвала слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.11.2023 оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Окрім того, у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 19.02.2019 у справі №569/17036/18 зазначено, що при формулюванні в ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Суддя-доповідач враховує посилання представника ОСОБА_3 на постанову Першої судової Палати ККС ВС від 14.03.2023 по справі №760/5570/22 у якій зазначено про те, що положення п. 9) ч. 1 ст. 309 КК України у взаємозв`язку із ст.ст. 170, 173, 174 КПК України передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвал слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна, в той же час вважає за необхідне зауважити наступне.

У кримінальному процесуальному законі визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати ККС, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати ККС ВС - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати ВС - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів ККС.

В той же час, постановою ВС, на яку посилається представник ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі було вирішено передати зазначене кримінальне провадження на розгляд Об`єднаної палати ККС ВС.

У подальшому, ухвалою Об`єднаної палати ККС ВС від 25.09.2023 було закрито касаційне провадження у зв`язку із відмовою прокурора від касаційної скарги.

Отже, оскільки Об`єднаною палатою ККС ВС не сформована інша позиція з приводу апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про скасування арешту майна та з огляду на приписи ст. 309 КПК України, які не передбачають можливості такого апеляційного оскарження, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити представнику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.11.2023, про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у к/п №0000183 від 22.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати представнику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2