Справа № 525/132/24
Провадження № 1-кс/525/10/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024 селище Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з клопотанням про скасування арешту майна.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що дане клопотання підлягає поверненню заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 132 КПК України передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За змістом п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої чи апеляційної інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, визначеному цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Чинний КПК України зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201 КПК України).

Системний аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що незважаючи на відсутність у нормі ст. 174 КПК України вказівки на підсудність клопотання про скасування арешту майна, це питання повинно розглядатися слідчим суддею того суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000786 від 28.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Тобто, досудове розслідування по справі проводиться СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (м. Миргород, вул. Якова Усика, 34).

Слідчим суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_3 05.07.2023 у межах кримінального провадження за №0000786 від 28.06.2023 накладено арешт на майно, зазначене у клопотанні про скасування арешту майна.

З вищенаведеного вбачається, що вказане досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області.

Дотримання правил підсудності є гарантією права на справедливий суд, тобто на суд, встановлений законом.

Частина 3 статті 9 КПК України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 у справі №51 - 1901 впс 20.

Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що розгляд даного клопотання не належить до підсудності слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області та повинне бути подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, у зв`язку з чим клопотання підлягає поверненню особі, яка подала вказане клопотання.

Керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику його право звернення до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про скасування арешту майна, тобто за територіальною підсудністю.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1