Справа № 496/533/22
Провадження № 1-кп/496/243/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великий Дальник Одеського (Біляївського) району Одеської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2021 року, ОСОБА_7 , приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у дворі біля гаражів будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті та з мотиву раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому не менше одного удару тупим предметом у вигляді бити в ділянку нижньої третини лівого передпліччя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та згідно п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 себе винним не визнав та пояснив, що 11 грудня 2021 рокуприблизно о 10 годині 30 хвилинвийшов вигуляти собаку, на вулиці сидів ОСОБА_8 та зробив обвинуваченому зауваження з приводу того, що він ганяє собак битою, коли ОСОБА_7 підійшов до свого гаражу, щоб покласти биту в гараж, ззаду підійшов потерпілий та почав штовхати, хапати за шию, при цьому ОСОБА_7 попросив відпустити його, потерпілий його тримав за шию та виворіт не відпускав, обвинувачений злякався та захищаючись, вдарив потерпілого битою по руці, після чого потерпілий сказав, що він зламав йому руку, потім вибігла сестра ОСОБА_9 та сказала йти додому, потім приїхала швидка та поліція та запросили до відділу поліції. Крім того, обвинувачений зазначив, що в дворі у них багато собак, тому ходить з битою щоб їх відганяти від своєї собаки, а не бити собак битою.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив у судовому засіданні, що він бортував колеса біля машини та почув шелест. Побачив як обвинувачений ганяє битою собак на подвір`ї, на що зробив йому зауваження, коли обвинувачений проходив коло його машини. На що обвинувачений агресивно йому відповів, у них виник конфлікт та раптово для потерпілого ОСОБА_7 замахнувся та хотів вдарити його по голові, але потерпілий підставив руку. Також обвинувачений вдарив його битою ще раз у область боку, потерпілий почав кричати від болю. Потім ОСОБА_8 викликав швидку допомогу. Також потерпілий зазначив, що фізичної сили він до обвинуваченого не застосовував, лише зробив зауваження, через що виник словесний конфлікт. У лікарні він перебував один тиждень, після операції не міг зігнути руку, став інвалідом, операцію сплачував за свої кошти. Після всього обвинувачений приходив миритися, родичі говорили, що вони заплатять матеріальну допомогу, але нічого не заплатили. На даний час, внаслідок травми та перенесених операцій стан його здоров`я погіршився;

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що потерпілий її чоловік, обвинуваченого вона знає, це її сусід, 11.12.2021 року були онлайн курси, вона вийшла з дому та побачила автомобіль, коло нього стояв її чоловік та сусід та в них була емоційна розмова, вони стояли сам на сам та коло них нікого не було. Через деякий час вийшла з дому розвішувати білизну та побачила біля гаража швидку допомогу, підійшовши туди вона побачила сусіда з битою, її чоловік стояв зігнувшись, в нього була опухла рука, через що йому швидка надавала допомогу. Він зробив ОСОБА_7 зауваження через те, що він кидав биту в собак біля їх подвір`я. Її чоловіка забрали в лікарню, крові вона не бачила, проте йому було важко сісти у машину швидкої допомоги. Потім у лікарні йому зробили операцію на руці, також побачили велику гематому на всю спину, нижче ребер. В лікарні чоловік перебував до 01.04.2022 року. Крім цього також зазначила, що восени сусід за сараєм напав на її чоловіка з ножем, але останній ухилився, з цього приводи вони нікуди не зверталися. Також пояснила, що у обвинуваченого вона не бачила слідів крові, синців чи подряпин та тільки її чоловік звертався за допомогою. Обидва конфлікти виникали через жорстке поводження обвинуваченого із собаками з подвір`я. Особистих конфліктів між свідком та обвинуваченим не було, при цьому зазначила, що її чоловік відносився до обвинуваченого як до сина;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що точну дату події не пам`ятає, проте на вулиці було прохолодно, після обіду прийшло повідомлення «на виклик: травма руки». Заїхали у двір, чоловік вийшов з автомобіля та сказав, що його побив сусід, конфлікт стався через собаку, в потерпілого була скарга на руку та вони госпіталізували його до Біляївської міської лікарні, де констатували закритий перелом руки. Обвинуваченого на місці виклику вона не бачила, був тільки потерпілий, потім вийшла його дружина. З приводу вживання потерпілим алкоголю зазначила, що швидка допомога тест на стан алкогольного сп`яніння не робить, але від нього не було чути запаху алкоголю.

Окрім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.12.2021 року, відповідно до якого 11.12.2021 року до чергової частини Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що 11.12.2021 року о 11.30 годин чоловік на ім`я ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході виниклого конфлікту спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому ключової кістки зліва (а.с. 72);

-рапортом від 11.12.2021 року щодо отримання заяви та зареєстровано ЄО №19319 від 11.12.2021 року як інші тілесні ушкодження (а.с. 73);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.12.2021 року (а.с. 74);

-протоколом огляду місяця події від 11.12.2021 року з фототаблицею до нього, згідно якого було проведено огляд місяця події ділянки місцевості, розташованої на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де відбувся конфлікт між потерпілим та обвинуваченим (а.с. 75-79);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.12.2021 року (а.с. 80);

-висновком експерта №32/2022 від 13.01.2022 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_8 , виявлені наступні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки, ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки утворилося від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) у властивостях ушкоджень не відобразилися. Таким тупим предметом (предметами) могли бути палка, біта та ін. Дане ушкодження спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та згідно з п. 2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.» відноситься до ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Враховуючи характер та кількість ушкоджень на тілі громадянина ОСОБА_8 , слід вважати, що останньому було спричинено не менше одного удару тупим предметом в ділянку нижньої третини лівого передпліччя (а.с. 81-82);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.01.2022 року з додатком відеозапису, за участю потерпілого ОСОБА_8 , який відобразив подію від 11.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 біля гаражу, де потерпілий відобразив конфлікт, який стався між ним та ОСОБА_7 (а.с. 83-86, 87);

-заявою ОСОБА_7 від 28.01.2022 року щодо долучення до матеріалів кримінального провадження палку у вигляді бити як речового доказу (а.с. 88);

-протоколом огляду від 28.01.2022 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого предметом огляду є палка у вигляді біти (а.с.89-91);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.01.2022 року (а.с. 92);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.01.2022 року, з відеозаписом, за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який відтворив обстановку, яка відбувалась 11.12.2021 року в АДРЕСА_3 (а.с. 94-96, 97);

-ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на палку у вигляді біти коричневого кольору, яку було вилучено 28.01.2022 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_5 , що добровільно надав ОСОБА_7 (а.с. 98);

-випискою 4492 із медичної карти ОСОБА_8 щодо стану його здоров`я з 11.12.2021 по 15.12.2021 року (а.с. 103).

За клопотанням сторони захисту була допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка пояснила, що обвинувачений є її рідним братом та у той день потерпілий бортував колеса в гаражі, потім сидів та вживав алкогольні напої. З дому вона почула крики, вибігла на вулицю та побачила як потерпілий чіпляє її брата, після цього останній вдарив потерпілого битою по руці та ОСОБА_8 сказав, що йому зламали руку. Сам момент удару вона бачила з-далеку, потерпілий правою рукою тримав обвинуваченого за шию, на що останній підняв биту та вдарив його по руці. Конфлікти між потерпілим та обвинуваченим були, він часто конфліктує то з чоловіками з двору, то з її братом через те, що вживає алкогольні напої. Зазначила, що її брат був на прогулянці зі своєю собакою, взяв із собою биту, щоб до його собаки не чіплялися інші собаки, бо в неї «течка». Після конфлікту вони розбіглися, вона сказала брату щоб той йшов додому, потерпілий кричав, швидкої допомоги вона не бачила.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника (тези промови у судових дебатах а.с. 160-162) щодо його невинуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_7 перебував у стані необхідної оборони, та протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_8 , який не реагував на вимогу обвинуваченого щодо припинення протиправних дій відносно ОСОБА_7 , вимусила останнього захищатися та нанести удар потерпілому, тосуд оцінює їх критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду кримінального провадження та спростовуються наведеними вище доказами та показами у судовому засіданні безпосередньо самого потерпілого та свідка ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_11 дала послідовні дані події та пояснень потерпілого з приводу того хто та яким чином наніс йому тілесне ушкодження, після того як вони прибули на виклик.

Суд також критично ставиться до показів свідка ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою обвинуваченого та її покази були направлені на виправдування дій останнього, а також спростовані зазначеними вище показами потерпілого та свідків.

Суд також не погоджується з твердженням захисника про те, що дане кримінальне провадження віддзеркалює аналогічну ситуацію кримінального провадження, що було предметом розгляду, згідно постанови ККС ВС від 15.09.2022 року (справа №446/244/14-к, провадження № 51-4847км19), оскільки має протилежні обставини та з інших мотивів скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду та закриття провадження.

Суд наголошує, що при оформленні доказів, на які суд посилався вище, як на підтвердження вини обвинуваченого, не було допущено істотного порушення прав та свобод обвинуваченого, а інформація, яка в них міститься, не дає суду правових підстав для висновку сумніватися у її правдивості, у зв`язку з чим, суд також не погоджується з доводами захисника обвинуваченого, у судових дебатах, про те, що суду не було надано, з боку обвинувачення, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 , та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши та проаналізувавши наведені вище докази по справі в їх сукупності, суд переконався в тому, що допитаний потерпілий, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давали показання про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, їх показання є взаємодоповнюючими з іншими дослідженими доказами, що виключає можливість обмови обвинуваченого.

Тому суд прийшов до переконання, що такі твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його невинуватості, що він перебував у стані необхідної оборони є обраним способом захисту та обумовлені прагненням обвинуваченого уникнути відповідальності та покарання за скоєне.

Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, стан здоров`я, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (а.с. 101), раніше не судимий (а.с. 100), за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований. Також суд враховує досудову доповідь відносно ОСОБА_7 , відповідно до якої Одеський РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 50-52), а також суд враховує позицію прокурора викладену у судових дебатах щодо застосування відносно ОСОБА_7 вимог ст.ст. 75, 76 КК України, з чим також погодився потерпілий, тому на підставі наведеного та приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, зазначені вище, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на палку у вигляді біти коричневого кольору, яку було вилучено 28.01.2022 року в ході огляду за адресою: м.Біляївка, вул. Успенська, 2, що добровільно надав ОСОБА_7 , який був накладений ухвалою слідчого судді від 31 січня 2022 року скасувати.

Речові докази по справі:

- дерев`яну палицю у вигляді біти - знищити;

- медичну документацію на ім`я ОСОБА_8 - повернути за мінуванням потреби.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1