ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000229 від 04.02.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме нанесенні потерпілому ОСОБА_12 середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

27 грудня 2015 року ОСОБА_10 перебував на території домоволодіння у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер якої :05:006:0140 і належить ОСОБА_13 .

У вказаний день, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 приблизно о 14 год. вийшов із будинку на подвір`я і підійшов до входу у бесідку (альтанку), в середині якої відбувалося зібрання членів СТ «Медик», та знаходилися ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_10 з раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_12 перервав обговорення питання членами правління вказаного садового товариства своїми нецензурними висловами щодо ОСОБА_12 , де між останніми виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_10 виник прямий умисел на застосування фізичної сили щодо ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , швидко підбіг на відстань близько 0,5 метрів до ОСОБА_12 , який сидів на стільці біля столу. ОСОБА_10 , перебуваючи навпроти ОСОБА_12 , наніс останньому один удар, невстановленою досудовим розслідуванням правою або лівою ногою, в область голови ОСОБА_12 , а саме в праву сторону обличчя, де від раптово отриманого удару ОСОБА_12 стало погано і останній на мить втратив свідомість, та через пару секунд він отямився від сильного болю в щелепі з правої сторони.

В подальшому ОСОБА_12 підвівся зі стільця на ноги, де перед ним стояв ОСОБА_10 , який продовжував реалізовувати свій злочинний умисел та намагався нанести тілесні ушкодження своєю лівою та правою рукою по обличчю ОСОБА_12 , але останній схопив своїми руками ОСОБА_10 за верхній одяг так, що унеможливив рух руками ОСОБА_10 і в цей момент ОСОБА_10 скористався місцезнаходженням ОСОБА_12 та наніс йому один удар своєю головою в обличчя ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_10 відтягнули від ОСОБА_12 , де останній, маючи на меті деескалацію конфлікту та почуваючи себе дуже погано, одразу покинув вказане вище домоволодіння.

Згідно висновків судово-медичного експерта за № 595 від 09.01.2016, № 068 м/д від 14.03.2016, та № 12/к від 30.03.2017, в ОСОБА_12 , наявні наступні тілесні ушкодження: забита рана внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, мало-осколочний перелом альвеолярного відростка верхньої щелепи справа в області 7-го зуба з гнійним періоститом і периімплантитом, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та надав суду наступні показання.

27.12.2015 року обвинувачений разом з дружиною приїхали на земельну ділянку, яка належить його тещі, його дружина пішла на збори Садового товариства, через пару годин ОСОБА_10 почув крики та нецензурну лайку ОСОБА_12 , якого нещодавно зняли з посади голови правління садового товариства. Обвинувачений вирішив піти в бесідку, де проходили збори і побачив там групу людей-членів товариства, потерпілий кричав, але причину своїх претензій пояснити не міг, останній підійшов до мене і вдарив у вухо та грудну клітку, після чого він звернувся за медичною допомогою, адже в цей період проходив хіміотерапію і мав незадовільний стан здоров`я. Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що не наносив потерпілому ОСОБА_18 будь-яких тілесних ушкоджень, адже за станом здоров`я не міг цього зробити, після важкої хвороби вживав їжу за допомогою дружини, яка його годувала і ледь пересувався, тож як зазначено у пред`явленому йому обвинуваченні не міг здійснити удар ногою в обличчя потерпілого. Обвинувачений додав, що ніколи не мав дружніх відносин з потерпілим, тому що останній мав важкий характер, був конфліктною людиною та не міг змиритись з тим, що його зняли з посади голови правління садовим товариством, що і слугувало подіям, які стались 27.12.2015 року, під час проведення досудового розслідування слідчі дії ні з ким крім ОСОБА_12 не проводились, обвинувачений не був присутнім на слідчому експерименті, бо він фізично перебував на лікуванні за кордоном, слідчому було відомо про його хворобу, було долучено документи, які підтверджують стан його здоров`я, але на це ніхто не звернув уваги.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий надав суду наступні показання.

27 грудня 2015 року були збори Садового товариства «Медик», які у зв`язку з погодніми умовами проводили у бесідці на території домоволодіння дружини обвинуваченого ОСОБА_10 . На зборах обговорювались питання, що стосувались діяльності кооперативу та оплати праці голови кооперативу, збори проходили спокійно, поки не прийшов ОСОБА_10 . Потерпілий повідомив, що обвинувачений мав претензії до нього через заробітну плату, адже вважав, що 100 гривень це забагато і сумнівався, щодо правдивості протоколу зборів, яким було встановлено вказану винагороду. На зауваження ОСОБА_19 потерпілий відреагував тим, що попросив ОСОБА_20 показати обвинуваченому протокол з підписом секретаря і зненацька ОСОБА_10 розігнався і вдарив його ногою в обличчя, після чого потерпілий знепритомнів. Після того, як потерпілий отямився обвинувачений продовжував нападати на нього, але їх розборонили члени садового товариства, був здійснений виклик швидкої допомоги та працівників поліції. Ввечері ОСОБА_12 вечеряв і відчув біль в області верхньої щелепи, хитання імплантів. Потерпілий повідомив, що йому 6 січня 2016 року було зроблено операцію на щелепі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду надав наступні показання.

В кінці грудня 2015 року відбувались збори Садового товариства в бесідці дружини обвинуваченого ОСОБА_21 , під час яких у потерпілого та обвинуваченого виник конфлікт через підпис на якомусь фінансовому документі. Свідок повідомив, що ОСОБА_10 кричав і погрожував потерпілому після чого вдарив ногою в обличчя ОСОБА_12 та в подальшій боротьбі потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_10 здійснив удар головою в обличчя ОСОБА_12 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду надала наступні показання.

ОСОБА_17 , будучи бухгалтером і членом правління Садового товариства «Медик» запросила до себе у бесідку ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 на збори, у зв`язку з тим, що було холодно, але ще прибув ОСОБА_18 , який колись був головою правління, але на той момент в нього вже не було таких повноважень. Свідок повідомила, що запитала у потерпілого, чому він прийшов, адже були запрошені лише члени правління Садового товариства «Медик» на що він в образливій формі відповів їй. Під час обговорення заробітної плати її чоловік ОСОБА_10 зайшов у бесідку, бо почув, як вони з ОСОБА_12 сперечаються про підписи на документах про виплату заробітної плати і зробив потерпілому зауваження. Свідок повідомила, що ОСОБА_12 підійшов до її чоловіка та схопив його за верхній одяг, вдарив правою рукою в ліве плече і ліве вухо та порвав йому футболку та сорочку. ОСОБА_17 наголосила, що її чоловік ОСОБА_10 не наносив удари потерпілому і вважає, що конфлікт стався із-за того, що у ОСОБА_12 була образа на те, що він більш не був головою Садового товариства «Медик».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду надала наступні показання.

Обвинувачений ОСОБА_10 являється чоловіком її дочки, що сталось у грудні 2015 році їй стало відомо лише у 2019 році, адже дочка не хотіла її засмучувати. Безпосереднім свідком події вона не була.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду надав наступні показання.

У 2015 році працював на посаді слідчого та здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229, повідомив, що багато чого не пам`ятає, адже було дуже багато справ у провадженні. В бесідці, в якій сталась пригода не було проведено слідчого експерименту, тому що працівники поліції не хотіли ламати двері, при відтворенні обвинувачений ОСОБА_10 не приймав участі, свідкам направлялись повістки на допит, але вони не з`являлись. Свідок додав, що він впевнений, що були зібрані всі необхідні докази для направлення обвинувального акту до суду.

Судом були досліджені також і письмові докази, надані стороною обвинувачення, відповідно до яких встановлено наступне.

Згідно з витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000229 від 04.02.2016 року: 27.12.2015 року близько 14 год. 00 хвл. ОСОБА_10 , перебуваючи в с. Залізне, с/т «Медик» спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_12 , які згідно висновку експерта №068 м/д відносяться до середнього ступеня тяжкості (ЄО 1245). Правова кваліфікація: ч.1 ст.122 КК України.

Згідно з постановою про призначення слідчої групи від 18.10.2016 року Начальника Слідчого управління ГУ НП в Київській області полковника поліції ОСОБА_25 призначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування № №0000229.

Згідно з актом судово-медичного дослідження (обстеження) №595 від 27.12.2015 року судово-медичним експертом Васильківського р/в Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_26 проведено судово-медичне дослідження (обстеження) громадянина ОСОБА_12

Підсумки судово-медичного дослідження (обстеження):

При судово-медичному обстеженні громадянина ОСОБА_12 у останнього виявлено: забійну рану внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, дрібно уламкового перелому альвеолярного відростку верхньої щелепи справа області 7-го зуба з гнійним периоститом і периімплантитом, утворились в наслідок дії на вказані частини тіла потерпілого тупим предметом.

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що характеризуються короткочасним розладом здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується тілесним ушкодженням середньої ступені тяжкості за критерієм розладу здоров`я більше 21 дня.

Можливість виникнення вказаних тілесних пошкоджень в строки і при обставинах вказаних потерпілим не виключається.

Згідно з постановою про призначення судово-медичної експертизи від 08.02.2016 року Слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_27 призначено по даній кримінальній справі судово-медичну експертизу.

На вирішення експертизи поставити такі запитання:

-які тілесні ушкодження маються на тілі потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2

-чи могли виникнути вказані тілесні ушкодження від ударів ногою, або головою?

-чи могли виникнути дані тілесні ушкодження у вказаний постанові період часу?

-чи могли виникнути дані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту при падінні з прискоренням та співударом об випуклі поверхні?

-яка ступінь тяжкості кожного окремого тілесного ушкодження локалізація та механізм утворення?

Згідно з висновком експерта №068 м/д про проведення експертизи відносно ОСОБА_12 встановлено:

Згідно з даними медичної документації на ім`я ОСОБА_12 мали місце: забійна рана внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, дрібно уламкового перелому альвеолярного відростку верхньої щелепи справа в області 7-го зуба з гнійним периоститом і периімплантитом, які утворився внаслідок дії у вказані частини тіла потерпілого тупого предмету.

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується тілесним ушкодженням середньої ступені тяжкості за критерієм розладу здоров`я більше 21 дня.

Можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень в наслідок дії ніг людини у взутті, так як і дії голови людини, не виключається.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого в строки і при обставинах, вказаних в пункті «Встановив» постанови не виключається. Можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень в наслідок падіння потерпілого з високу власного зросту виключається.

Згідно з виписним епікризом з історії хвороби №228/14 Центрального клінічного госпіталю ДПС України ОСОБА_12 , 1957 р.н. перебував на стаціонарному обстеженні та лікування в отоларингологічному відділенні Центрального клінічного госпіталю з 11.01. 2016 по 27.01.2016 року з діагнозом ЗЧМТ (27.12.2015 року), струс головного мозку.

Згідно з протоколом № 5 засідання Садового товариства «Медик» від 27.12.2015 року встановлено:

-інформацію про хід зібрання членських внесків прийняти до уваги;

-про надання на кожне зібрання правління звіту про рух коштів головою та касиром;

-звітну фінансову документацію пронумерувати, прошнурувати та передати касиру;

-пропозицію про кошторис перенести на наступні загальні збори.

Голосували «за»- три члена правління: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 .

Голосувати «проти»- один: ОСОБА_16 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2016 року Слідчого управління Головного управління поліція НПГУ в Київської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_28 за участю потерпілого ОСОБА_12 , у присутності понятих: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 встановлено: 27.12.2015 року близько 14 год. 00 хвл. знаходився в такому положенні, як статист, де поруч із ним за столом у бесідці перебували: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 біля входу у бесідкі знаходився ОСОБА_10 . Також ОСОБА_12 розказав, що 27.12.2015 року особи перебували із вирішенням питань СТ «Медик», відбувалося зібрання, обговорювалися проблемні питання. Близько 14 год. 00 хвл. в бесідкі ОСОБА_10 почав висловлюватись нецензурною лайкою бік ОСОБА_12 і наніс останньому 1 удар ногою в область голови. Далі, ОСОБА_12 продемонстрував як швидко рухався ОСОБА_10 від входу до стільця на якому сидів статист, продемонстрував удар ногою в область голови статиста (не торкаючись), зазначив, який був механізм нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_10 , але якою саме ногою був нанесений удар, ОСОБА_12 не пам`ятає.

ОСОБА_12 сказав, що на мить втратив свідомість і одразу підвівся на ноги, щоб унеможливити нанесення ударів ОСОБА_10 , де схопив останнього за верхній одяг в області грудної клітини і утримував його. ОСОБА_12 підвів статиста на ноги навпроти нього де продемонстрував, що того дня ОСОБА_12 перебував у такому положенні з ОСОБА_10 , останній головою наніс один удар в голову ОСОБА_12 , де в подальшому на статисту потерпілий предметом показав механізм нанесення удару, потерпілий зазначив, що при нанесенні удару були присутні всі зазначені вище особи і почали розбороняти їх. Крім цього ОСОБА_12 вказав, що не наносив ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , але в останнього могли виникнути тілесні ушкодження від того, що тримав його за груди та здійснив ОСОБА_10 удар головою. Далі було поставлено запитання потерпілому ОСОБА_31 : Якого зросту ОСОБА_10 .? Відповідь: Його зріст приблизно 190 см, він вищий за мене на голову. До протоколу долучено носій інформації-диск.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2015 року Слідчого управління Головного управління поліція НПГУ в Київської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_28 за участю Свідка ОСОБА_16 , у присутності понятих: ОСОБА_32 , ОСОБА_30 встановлено: ОСОБА_16 пояснив, що 27.12.2015 року близько 14 год. 00 хвл. перебував у бесідці разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та в бесідці біля виходу перебував ОСОБА_10 , який висловлювався нецензурною лайкою після чого підбіг до ОСОБА_12 та ногою наніс 1 удар в область голови ОСОБА_12 . Свідок продемонстрував на статисту механізм удару та зазначив місце удару на статисту, це область голови (обличчя). Також свідок вказав, що не пам`ятає якою саме ногою ОСОБА_12 було нанесено удар ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_16 розповів що ОСОБА_12 підвівся на ноги та схопив ОСОБА_10 за верхній одяг, щоб останній не наносив тілесні ушкодження, але в цей момент був нанесений ще один удар ОСОБА_10 , а саме головою в область голови ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_16 став навпроти статиста та продемонстрував механізм нанесення удару вказав на обличчя статиста, місце удару та показав як вони стояли і утримували один одного, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .Свідок ОСОБА_16 зазначив, що ОСОБА_10 вищий за ОСОБА_12 і його зріст складає близько 190 см та можливо близько 2 метрів., розказав, як були розташовані ОСОБА_12 і ОСОБА_10 . До протоколу долучено носій інформації-диск.

Згідно з постановою про призначення судово-медичної експертизи від 04.11.2016 року слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_24 призначено судово-медичну експертизу.

На вирішення поставити такі питання:

-чи могли виникнути вказані тілесні ушкодження як зазначає під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 .?

Згідно з постановою про призначення судово-медичної експертизи від 04.11.2016 року слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_24 призначено судово-медичну експертизу.

На вирішення поставити такі питання:

-чи могли виникнути вказані тілесні ушкодження від ударів ногою та головою?

-чи могли виникнути вказані тілесні ушкодження як зазначає під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 .?

чи могли виникнути дані тілесні ушкодження у вказаній постанові період часу?

-чи могли виникнути дані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту при падінні з прискоренням та співударом об випуклі поверхні (сходи)?

Згідно з висновком експерта №320 проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_12 встановлено:

При судово-медичній експертизі ОСОБА_12 , 1957 р.н. виявлені: забійна рана внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, мілко уламчастний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа в області 7-го зуба з гнійним периоститом і периімплантитом, утворились внаслідок дії у вказані частини тіла потерпілого тупого предмету.

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується тілесним ушкодженням середньої ступені тяжкості за критерієм розладу здоров`я більше 21 дня.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого в строки і при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_16 і викладених у «Протоколі слідчого експерименту» від 04.11.2016 року не виключається.

Згідно з висновком експерта №321 проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_12 встановлено:

При судово-медичній експертизі ОСОБА_12 , 1957 р.н. виявлені: забійна рана внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, мілко уламчастний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа в області 7-го зуба з гнійним периоститом і периімплантитом, утворились внаслідок дії у вказані частини тіла потерпілого тупого предмету.

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується тілсним ушкодженням середньої ступені тяжкості за критерієм розладу здоров`я більше 21 дня.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого ОСОБА_12 в результаті дії ноги людини у взутті не виключається.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого ОСОБА_12 в результаті дії голови людини малоймовірна.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого ОСОБА_12 в результаті падіння з висоти власного зросту виключається.

Можливість виникнення тілесних пошкоджень у потерпілого ОСОБА_12 в строки та при обставинах вказаних потерпілим в ході слідчого експерименту за його участі від 04.11.2026 року не виключається.

Згідно з ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2016 року надано дозвіл на проведення слідчого експерименту на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:006:0140, що належить ОСОБА_13 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2016 року Слідчого Управління в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_28 на території домоволодіння АДРЕСА_2 за участю потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_16 , у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 встановлено: ОСОБА_12 повідомив, що 27 грудня 2015 року був запрошений на засідання правління кооперативу так як ОСОБА_20 який був обраний головою запросив його, було багато питань які потрібно було вирішити. Були присутні: ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 і ОСОБА_22 , вони тут сиділи , розбирали питання, але було холодно, зябко та ОСОБА_35 запросила їх до бесідки. Вони знаходились в Садовому товаристві «Медик» в с. Залізне, Васильківсього району, Київської області близько 12 год. 00 хвл. На засідання не прибув ОСОБА_36 , через 5-6 хвилин ОСОБА_35 покликала їх до себе у бесідку, бо було холодно. Свідок ОСОБА_20 підтримав слова ОСОБА_18 . ОСОБА_37 повідомив, що 27.12.2015 року він проводив засідання правління на 12 год. 00 хвл., вони зібрались на лавкі , були ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші. Коли вони тут були то був сильний вітер та папери розлітались, тому ОСОБА_17 запропонувала піти до неї в бесідку та вони всі пішли до бесідки. ОСОБА_12 повідомив, що вони зайшли до бесідки, стіл стояв так само, потерпілий сів на стілець, адже мав хворі ноги. Збори проводились протягом двох годин, розмовляли у спокійному тоні, в кінці зборів стало питання щодо заробітної плати, тому що ОСОБА_17 та ОСОБА_22 здалося, що зарплатня у сумі 100 грн. дуже велика для голови правління Садового Товариства, на їх думку ОСОБА_18 підробив прокол секретаря. ОСОБА_38 втрутився в розмову, щодо правомірності проколу, потерпілий повідомив, що дуже просто перевірити чи є відміність підписів у протоколі, на що ОСОБА_38 почав матюкатись і біжить і ногою здійснює удар в обличчя ОСОБА_12 після чого він втратив свідомість, коли отямився, то побачив, що ОСОБА_38 хоче знову нанести удар, але він взяв його за грудки і не дав вдарити себе. ОСОБА_18 продемонстрував на статисту як саме ОСОБА_10 вдарив його головою. Після того, як їх розборонили, то ОСОБА_12 пішов додому і по дорозі викликав працівників поліції, вдома потерпілому стало зле. Свідок ОСОБА_20 повідомив, що вони зайшли до бесідки через ворота, ОСОБА_18 сидів на стільці, на столі були розкладені папери, обговорення тривало потягом 2 годин, після чого до бесідки зайшов ОСОБА_10 і почалась конфліктна ситуація із-за заробітної плати і підписів у протоколі, на що ОСОБА_19 сказав, що ОСОБА_18 тут ніхто і в нього немає повноважень щось вимагати. Далі, ОСОБА_10 зробив кілька кроків і вдарив ОСОБА_12 в обличчя ногою, він підбіг разом з ОСОБА_22 і ОСОБА_23 до них і розборонили їх. До протоколу долучено носій інформації-диск та план-схему до протоколу слідчого експерименту з а адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з постановою про призначення судово-медичної комісійної експертизи від 23.01.2017 року Слідчого управління ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_28 призначено судово-медичну комісійну експертизу.

На вирішення поставити такі питання:

-чи правильно встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 , під час проведення судово-медичних експертиз №595 від 27.12.2015 та №068 м/д від 08.02.2016 року проведеної Васильківським відділенням КОБ СМЕ (встановити який характер, локалізація, механізм спричинення та ступінь тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_12 , встановити у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли утворитися виявлені тілесні ушкодження)?

-чи правильно встановлений механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 під час проведення судово-медичних експертиз №320 від 04.11.2016 та 04.11.2016 проведеної Васильківським відділенням КОБ СМЕ?

Згідно з висновком експерта №12/к проведено комісійну судово-медичну експертизу відносно громадянина ОСОБА_12 , 1957 р.н.

Підсумки експертизи:

На підставі вивчених матеріалів кримінального провадження №0000229 та медичної документації на ім`я ОСОБА_12 , 1957 р.н. у відповідності до питань, що поставлені на вирішення, судово-медична експертна комісія приходить до підсумків:1, 2 Під час проведення судово-медичного обстеження громадянина ОСОБА_12 та виконаних відносно нього судово-медичним експертом ОСОБА_26 судово-медичних експертиз, було встановлено: «При судово-медичному обстеженні громадянина ОСОБА_12 у останнього виявлено: забійну рану внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, мілько осколочний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа області 7-го зуба з гнійним перисоститом і периімплантитом, утворились в наслідок дії на вказані частини тіла потерпілого тупим предметом.

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що характеризуються короткочасним розладом здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується тілесним ушкодженням середньої ступені тяжкості за критерієм розладу здоров`я більше 21 дня.

Експертом правильно визначена наявність та ступінь тяжкості таких вищевказаних тілесних ушкоджень, як скалковий перелом альвеолярного відростка верхньої щелепи в ділянці 7-го зуба та забійної рани правої щоки.

Діагноз «струс головного мозку» - підтверджений об`єктивними клінічними даними у зв`язку з відсутністю опису характерної для такої травми об`єктивної симптоматики у наданій медичній документації, а тому не брався до уваги при встановленні наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_12 .

Експертом правильно зазанчено, що всі тілесні ушкодження спричинені тупим(-ими) предметом(-ами).

Виходячи з характеру та локалізації ушкоджень правої щоки і альвеолярного відростку верхньої щелепи в ділянці 7-го зуба справа, комісія вважає, що вони найімовірніше виникли від локального удару (ударів) тупого(-их) предмету(-ів), яким могла бути взута нога людини, і малоймовірно виникнення цих ушкоджень при ударах, нанесених головою.

Проаналізувавши наведені вище докази, суд зазначє наступне.

ОСОБА_10 інкриміновано вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме спичинення потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбчених ч.1 ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з диспозицією ч.1 ст..122 КК України головними ознаками, за якими тілесне ушкодження може бути віднесено до середнього ступеню тяжкості є:

відсутність небезпеки для життя

відсутність наслідків, передбачених ч.1 ст.121 КК України

але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я

або таке, що спричинило стійку втрату працездатності.

У даній справі, сторона обвинувачення стверджує, що тілесні ушкодження, які спричинив ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_12 потягли за собою тривалий розлад здоров`я останнього. У зв`язку з чим кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_19 здійснена за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до п.п.2.2. п.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Безспірним є те, що розлад здоров`я та тривалість такого розладу підтверджується медичною документацією.

Ступінь тяжкості тілесного ушкодження згідно з положеннями ст.242 КПК України, в тому числі й у редакції, чинній на час внесення відомостей про кримінальне правопорушення (у редакції змін від 13.01.2016) визначається за результатами проведення експертизи.

Як видно з акта судово-медичного дослідження (обстеження) №595 дослідження розпочато на підставі направлення інспектора Васильківського ВП ГУНП ОСОБА_39 від 27.12.2015 судово-медичний експерт Васильківського р/в Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_26 провів судово-медичне дослідження (обстеження) ОСОБА_12 , 1957 р.н.,починаючи з 29.12.2015 до 09.01.2016. У вказаному акті зафіксовані наступні дані обстеження:поверхова рана внутрішньої поверхні правої щоки, полосовидної форми, розмірами 1х0,3 см. Краї рани валикоподібно спучені, крововиливні. Поверхня рани під нашаруванням фібрину, розташована нижче рівня навколишніх тканин. Кінці рани заокруглені. Направлений на консультацію до стоматолога. Надана довідка Васильківського відділення невідкладної медичної допомоги від 27.12.2015 на ім`я ОСОБА_12 : АТ-200/100 мм рт.ст. Пульс 76 уд.хв. Діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Гіпертонічний криз. Травма - забій акулової та лобної ділянки голови. Скарги на головокружіння, стук в висках, слабкість, шум у вухах. Від пропонованого обстеження та госпіталізації відмовився. Надано запис лікаря-стоматолога Головного військово-медичного клінічного центру клініки щелепно-лицевої хірургії та стоматології від 06.01.2016: скарги на біль та набряк м`яких тканин правої щічної долі, рухомість дентального імпланта 7-го зуба верхньої щелепи справа. Протягом останніх 2-х днів відмічає посилення болю, появу набряку правої щоки. Місцево: незначно виражена асиметрія обличчя за рахунок набряку тканин правої щічної ділянки. Шкірні покрови чисті. Периферичні лімфатичні вузли не збільшені, безболісні. Відкривння рот безболісне. Дентальний імплант в ділянці 7-го зуба на верхній щелепі справа рухомий. На зубо-десневому краю садно розміром 0,3 см. Пальпаторно по передній складці в зоні імпланту визначається щільний, болісний інфільтрат з ознаками флуктуації. На рентгенограмі ділянка 7-го зуба на верхній щелепі справа - резорбція кісткової тканини навколо наявного дентального імпланта. Діагноз: гострий гнійний периостіт верхньої щелепи справа переімплантит 7-го зуба верхньої шелепи справа. Під провідниковою анестезією проведено видалення дентального імпланту з кістки отримано гній близько 1,5 мл. Проведено кюретаж, видалено грануляційну тканину та дрібні кісткові фрагменти. Обробка розчином антисептика «Гемостаз».

На підставі наведених вище даних судмедексперт ОСОБА_26 дав висновок, що у ОСОБА_12 виявлені забійна рана внутрішньої поверхні правої щоки, струс головного мозку, дрібно уламковий перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа в області 7-го зуба з гнійним периоститом та периімплантитом, що виникли внаслідок впливу на вказані частини тіла потерпілого тупого предмета (предметів).

Вказана рана і струс головного мозку кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи справа кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня.

Суд звертає увагу, що обстеження потерпілого, оформлене актом судово-медичного обстеження від 29.12.2015 відбулося до внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення. За своєю правовою природою та процесуальною формою це обстеження є освідуванням, а відтак воно мало бути здійснене на підставі постанови прокурора, згідно з вимогами ст.241 КПК України (первинний огляд потерпілого, як підстава для призначення в подальшому судово-медичної експертизи в разі виникнення такої потреби).

Згідно з висновками експертів 068 м/д, судово-медична експертиза проведена на підставі постанови слідчого від 08.02.2016. Як видно з вказаного висновку експерта, експертом досліджувався виписний епікриз з історії хвороби №228/14 на ім`я ОСОБА_12 1957 р.н., а також дані судово-медичного обстеження №595 від 29.12.2015.

В той же час, згідно з постановою слідчого від 08.02.2016 у розпорядження експертів направлено копію даної постанови. Інші документи до постанови слідчого не додавалися.

Висновки експертів №320 від 09.11.2016 та №321 від 09.11.2016 були складені за результатами проведення судово-медичної експертизи на підставі постанов слідчого від 04.11.2016 за результатами слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 та з потерпілим ОСОБА_12 . В обох випадках у постановах слідчого від 04.11.2016 у розпорядження експертів направлено копію постанови та копію протоколу слідчого експерименту без конкретизації даних такого протоколу.

Водночас, в дослідній частині експерт в обох висновках № 320 та №321 зазначені дані судово-медичної експертизи, викладені у висновку експерта №068 м/д від 02.03.2016. Однак, згідно з постановами слідчого від 04.11.2016 такий документ у розпорядження експерта слідчим не надавався.

Вказаними висновками експертів отримані ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді рани та струсу головного мозку кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, а перелом альвеолярного відростка верхньої щелепи справа - як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня, а їх виникнення за обставин і у строки, зазначених у протоколах слідчих експериментів від 04.11.2016 не виключається.

Згідно з висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) №12/к на підставі постанови слідчого від 23.01.2017 проведено комісійну експертизу відносно ОСОБА_12 1957 р.н.

У дослідній частині висновку вказано, що для проведення експертизи надано копію постанови про призначення судово-медичної комісійної експертизи на 3 арк., матеріали кримінального провадження №0000229 в 1 томі на 219 арк. із додатком: оптичний диск із вмістом відеоматеріалів проведених слідчих дій; оригінал медичної карти №228 від 11-27.01.2016 стаціонарного хворого ЛОР відділення центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України на імя ОСОБА_12 , 1957 р.н., а також надані 24.03.2017 слідчим ОСОБА_28 USB-флешка із зписом 4-х ортопантограм верхньої та нижньої щелеп, рентгенопантограмою імпланту на ім`я ОСОБА_12 .

Суд звертає увагу, що згідно з постановою слідчого про призначення судово-медичної комісійної експертизи від 23.01.2017 для дослідження експертизи направлено копію даної постанови та матеріали кримінального провадження №0000229 від 04.02.2016 в 1 томі на 219 арк. із додатком: оптичний диск із вмістом відеоматеріалів проведених слідчих дій.

Як вбачається з наведених вище висновків експертів під час проведення судово-медичної експертизи та комісійної судово-медичної експертизи експертами досліджувалися медичні документи потерпілого та матеріали, що не передавалися їм у розпорядження слідчим згідно прийнятих ним постанов про проведення таких експертиз.

Під час розгляду справи сторона захисту неодноразово звертала увагу, що під час експертизи експерти досліджували медичну документацію та інші документи, які не були надані слідчим, а також у невстановлений спосіб потрапили у розпорядження експертів.

Стороною обвинувачення даний аргумент сторони захисту не спростовано та не надано підтвердження передбаченого КПК України способу отримання експертами медичної документації на ім`я потерпілого ОСОБА_12 , а також інших документів, які досліджувалися під час проведення судово-медичних експертиз для встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень.

Оцінюючи в цій частині доводи сторони захисту, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст.93 КПК України в редакції, що діяла станом на час проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадження , передбачалося, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, гл. 15 КПК України передбачено спеціальний порядок отримання доступу до документів, зокрема й до тих, які містять охоронювану законом таємницю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Згідно зі ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, порядок його розгляду, ухвали судді слідчого, суду та її виконання визначені у статтях 160, 163-165 КПК України.

Зважаючи на те, що медична картка №228 від 11-27.01.2016 стаціонарного хворого ЛОР відділення центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України на імя ОСОБА_12 , 1957 р.н., а також надані 24.03.2017 слідчим ОСОБА_28 USB-флешка із записом 4-х ортопантограм верхньої та нижньої щелеп, рентгенопантограмою імпланту на ім`я ОСОБА_12 та виписний епікриз з історії хвороби №228/14 на ім`я ОСОБА_12 1957 р.н. є документами, що містять інформацію про факт звернення потерпілого за медичною допомогою, його діагноз, така інформація належить до лікарської таємниці, а відтак є охоронюваною законом таємницею, доступ до якої має здійснюватися з дотриманням порядку, встановленого у главі 15 КПК України.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 5052 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Джерелом доказів у даному випадку є медична документація на потерпілого ОСОБА_12 , а також висновки експерта та інші документи, які стосувалися даних про стан здоров`я потерпілого, які були покладені в основу досліджених судом висновків судово-медичних експертиз, відповідно до яких спричинені потерпілому тілесні ушкодження за ступенем їх тяжкості були кваліфіковані як легкі та середньої тяжкості, що стало підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України.

Оскільки стороною обвинувачення під час розгляду справи не надано доказів того, що під час досудового провадження були дотримані вимоги КПК в цій частині, та медична документація стосовно потерпілого, яка досліджувалася судовими експертами під час проведення судово-медичних експертиз, була отримана слідчим у встановленому КПК України порядку, суд дійшов висновку, що зібрані під час досудового розслідування докази, а саме наведені вище і досліджені під час судового розгляду висновки експертів №595 від 09.01.2016, № 068 м/д, №320 та №321, №12/к є недопустимими доказами в частині визначення ступеню тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, оскільки вони є похідними від отриманих з порушенням встановленого КПК України порядку доказів (ст.86 КПК України).

Крім того, суд звертає увагу, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України як спричинення потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесного ушкодження відбулася за ознакою спричинення тривалості розладу здоров`я внаслідок такого тілесного ушкодження понад 21 день. Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про те, що спричинені ОСОБА_10 . ОСОБА_12 тілесні ушкодження потягли для останнього розлад здоров`я, який тривав би саме понад 21 день.

З огляду на наведе вище, суд звертає увагу, що під час досудового розслідування не було отримано доказів, які б свідчили, що тілесні ушкодження, у спричиненні яких потерпілому ОСОБА_12 обвинувачується ОСОБА_10 , належать саме до середнього ступеню тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк понад 21 день.

Таким чином суд дійшов висновку, що докази, які б свідчили, що ОСОБА_10 завдав потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості відсутні.

Щодо аргументів сторони захисту про недопустимість слідчого експерименту, проведеного на території домоволодіння АДРЕСА_3 за участі потерпілого ОСОБА_12 , оскільки домоволодіння де був проведений слідчий експеримент має інший номер, а саме 32, ніж той, до якого слідчим суддею було надано дозвіл на проникнення для проведення слідчого експерименту, то суд зазначає наступне.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 21.11.2016 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проникнення на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :05:006:0140, що належить ОСОБА_13 , з метою проведення слідчого експерименту за участі спеціаліста (судово-медичного експерта), відновлення обстановки в бесідці, проведення необхідних дослідів у бесідці, її вимірювань та складання детальної план-схеми, із здійсненням відео фіксації слідчої дії та залученням потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 .

Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка кадастровий номер: :05:006:0140, належить ОСОБА_13 . З огляду на це помилка в нумерації домоволодіння не впливає на правильність та законність проведення вказаного слідчого експерименту.

В той же час, відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Вказана норма визначає способи, у які може бути проведений слідчий експеримент - шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Крім того, вказана норма чітко визначає предмет дослідження під час проведення слідчого експерименту - це перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Як видно з ухвали слідчого судді, проведення слідчого експерименту на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:006:0140, що належить ОСОБА_13 , був наданий з зазначеною в ухвалі метою. Однак, як видно з переглянутого судом відеозапису слідчого експерименту, його проведення відбулося без дотримання тієї мети, з якою він мав проводитись, не з усіма учасниками, без відтворення обстановки, не в тому місці, де згідно з отриманим дозволом мав бути проведений, а також без проведення дослідів.

Під час проведення цієї слідчої дії фактично відбувся повторний допит потерпілого ОСОБА_12 , а також свідка ОСОБА_40 поряд з місцем події, а не перевірка відомостей чи даних як то передбачено ст. 240 КПК України та вказано в ухвалі слідчого судді від 21.11.2016..

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного, потерпілого, свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від учасників слідчого експерименту під час його проведення (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Оскільки, як встановлено під час розгляду справи, проведення слідчого експерименту від 17.12.2016 за участі потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_40 не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення потерпілим та свідком відомостей стосовно вчиненого щодо потерпілого кримінального правопорушення поряд з місцем події, суд розцінює цей слідчий експеримент як повторний допит потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_40 поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення під відео фіксацію.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.85 КПК України, суд дійшов висновку, що слідчий експеримент від 17.12.2016 є неналежним доказом у справі.

У зв`язку з цим, перевіряючи наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 інкримінованого йому складу злочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на недопустимість висновків судово-медичних експертиз в частині визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, які є обов`язковими для даної категорії справ, і які суд згідно з ч.2 ст.86 КПК України не може використовувати при прийнятті процесуальних рішень, на них не можна посилатися при ухвалені судового рішення, відсутність доказів, що розлад здоровя поте6рпілого ОСОБА_12 за своїми часовими ознаками був тривалим, тобто понад 21 добу, а також недостатність інших доказів, які б свідчили, що тілесні ушкодження у нанесенні яких потерпілому ОСОБА_12 обвинувачується ОСОБА_10 , є середнього ступеню тяжкості, суд дійшов висновку, що обвинуваченого слід виправдати за недоведеністю, що в його діях є склад інкримінованого йому злочину.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 заявлений до ОСОБА_10 у сумі майнової шкоди 91 293,02 грн. та моральної шкоди 458 000 грн. суд керується наступним.

Процесуальним законодавством, яке регулює вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні є статті 127-129 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на викладене вище цивільний позов ОСОБА_12 слід залишити без розгляду.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, ст.349, 369-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку з недоведеністю у його діях складу кримінального правопорушення та виправдати його.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди в сумі 91 293,02 грн. та моральної шкоди в сумі 458 000 грн. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1