Справа №613/385/21 Провадження № 1-кс/613/45/24
У Х В А Л А
24 січня 2024 року м.Богодухів
Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав клопотання за змістом якого просить розгляд скарги, призначеної на 14 год. 30хв. 24.01.2024 року проводити за його відсутності.
Враховуючи стислі строки розгляду скарги, наявність прохання ОСОБА_3 розглянути скаргу за його відсутності, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.
Представник відділення №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився. Його неявка, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Надав заяву, за змістом якої просив розгляд скарги проводити за його відсутності. При цьому зазначив, що проти скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні його потерпілим заперечує, тому як, в ході досудового розслідування та наданими ОСОБА_3 копіями документів, не доведено заподіяння йому моральної, фізичної або матеріальної шкоди.
В порядку ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, наявні матеріали, приходить до наступного.
Дана постанова винесена з порушенням вимог ч.5 ст.110 КПК України. Як вбачається із змісту постанови, що оскаржується, слідчий приймаючи рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим зазначає на те, що відсутній факт завдання ОСОБА_3 матеріальної, моральної чи фізичної шкоди, з посиланням на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2018, на підставі якого ОСОБА_3 було відмовлено у стягненні моральної шкоди. При цьому, слідчим належним чином не надано оцінку стосовно завдання ОСОБА_3 шкоди.
Крім того, слідчим не прийнята до уваги та обставина, що всі рішення про відмову в наданні ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проектів відведення земельної ділянки, в подальшому були визнані протиправними та скасовані. Тим самим, фактично слідчий робить висновок про відсутність завдання ОСОБА_3 шкоди та відмовляє у визнанні його потерпілим на підставі рішень сільської ради, які в подальшому було скасовано. Тим самим, належної оцінки вказаним рішенням слідчим не було.
Тобто, з наявних матеріалів вбачається, що рішення про відмову у визнанні потерпілим прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження. Зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно, а тому постанова про відмову у визнанні потерпілим є передчасною та необґрунтованою.
Слід зазначити, що в постанові слідчого не зазначено зміст обставин, які є достатніми підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова начальника відділення №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про відмові у визнанні потерпілим від 22 січня 2024 року є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки.
Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові мотивації висновків слідчого та аргументованих посилань на фактичні дані, що привели до прийнятого рішення, не конкретизація підстав відмови, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 94,107,214,220,223, 303-310 КПК України,-
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя