Провадження № 1-в/643/356/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника заявника: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається заява: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про припинення примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - заявник) звернулося до Московського районного суду м. Харкова із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник посилається на те, що внаслідок тривалого лікування психічний стан ОСОБА_6 покращився, він не представляє суспільну небезпеку і не потребує продовження примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду.

У судовому засіданні представник заявника - лікар-психіатр ОСОБА_4 підтримала подану заяву та просила суд задовольнити її. Зазначила, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 не представляє суспільної небезпеки і не потребує продовження примусового лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду. Враховуючи характер захворювання ОСОБА_6 необхідно перевести на стаціонарне лікування у закладі з надання психіатричної допомоги на загальних підставах з подальшим його направленням до відповідного інтернату, де йому продовжать надавати необхідну медичну допомогу.

ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 також підтримали подану заяву та просили суд задовольнити її.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення поданої заяви заперечив, оскільки вважає її передчасною. Зокрема, у ОСОБА_6 відсутня критика за вчинене правопорушення, родичів у нього не має і повертатися йому нема куди, оскільки його житло знаходиться у зоні бойових дій. Також прокурор зазначив, що заявником надано Акт комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру, тоді як мав надати Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру за формою, затвердженою наказом МОЗ України від 28.07.2014 за № 527.

Дослідивши подану Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви, враховуючи наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Приписами ч. 2 ст. 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Регулювання питання щодо продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначено також і в Законі України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон), ч. 1 ст. 17 якого передбачає, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до приписів ч. 7 ст. 12 Закону припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У даній справі судом встановлено, що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2011 (справа № 2010/1-395/11) застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2017 у справі № 204/6666/17 змінені заходи примусового характеру, призначені постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2011 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру його переведено у відділення з посиленим наглядом психіатричної лікарні відповідно до територіального розподілу.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2020 у справі № 552/1765/20 змінено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.11.2020 у справі № 635/7176/20 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до встановлення стійкої ремісії, але не більше ніж на шість місяців.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.04.2021 у справі № 635/3094/21 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до встановлення стійкої ремісії, але не більше ніж на шість місяців.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.10.2021 у справі № 635/8380/21 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до встановлення стійкої ремісії, але не більше ніж на шість місяців.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2022 у справі № 643/2820/22 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2023 у справі № 643/3854/23 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі ОСОБА_7 (медичний директор зі стаціонарної роботи, стаж роботи за фахом 12 років), ОСОБА_8 (лікар-психіатр вищої категорії, завідувач 16-го відділення, стаж роботи за фахом 28 років), ОСОБА_4 (в.о. завідуючого відділення, лікар-психіатр вищої категорії, стаж роботи за фахом 28 років), ОСОБА_9 (лікар-психіатр вищої категорії, стаж роботи за фахом 24 роки), який викладено в Акті комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 16/16 від 02.11.2023, ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості у ступені помірної дебільності. На даний час за своїм психічним станом суспільної небезпеки не представляє, примусових заходів медичного характеру в умовах стаціонару із звичайним типом спостереження не потребує. За таких обставин, ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не представляє соціальну небезпеку для оточуючих та не потребує продовження примусового лікування в умовах закладу із наданням психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду. З огляду на хронічний характер захворювання рекомендовано перевести ОСОБА_6 на стаціонарне лікування у закладі із наданням психіатричної допомоги на загальних підставах.

Оцінюючи вищевказаний Акт суд зазначає, що дійсно на підтвердження заявлених вимог заявник мав би надати Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру за формою № 104/о, затвердженою наказом МОЗ України № 527 від 28.07.2014.

Водночас, зміст наданого заявником Акту відповідає вимогам до змісту Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру за формою № 104/о, затвердженою наказом МОЗ України № 527 від 28.07.2014.

Той факт, що означений документ містить назву «Акт» замість «Висновок» і посилання на форму № 104/о затверджену наказом МОЗ № 435 від 29.05.2013, якій в цій частині втратив чинність, у даному конкретному випадку не тягне за собою визнання його недопустимим доказом з формальних підстав.

Надаючи оцінку доводам прокурора відносно передчасності рішення про припинення примусових заходів медичного характеру суд зауважує, що встановлення ознак видужання та зміни у стані здоров`я з яких вбачається, що особа не становить більше небезпеки для суспільства, є медичним критерієм та встановлюється саме за висновком комісії лікарів-психіатрів.

Зі змісту наданого суду Акту вбачається, що 02.11.2023 року лікарі-психіатри провели огляду ОСОБА_6 та вказали, що він всебічно орієнтований правильно. Контакт з пацієнтом продуктивний, в бесіду вступає охоче. На запитання відповідає правильно, по суті. В поведінці впорядкований. Рухливо спокійний. Свою неправильну поведінку визнає, жалкує про скоєне правопорушення. Емоційно одноманітний. Настрій рівний. Мислення конкретне, умовиводи примітивні, поверхневі. Пам`ять не порушена. Активно маячні ідеї не продукує, наявність обманів сприйняття в момент огляду заперечує і поведінкою не виявляє. За період спостереження на протязі останніх 6 місяців психічний стан пацієнта був стабільним, не спостерігалося емоційно-вольових порушень, агресивних тенденцій та поведінки. У відділенні спокійний, впорядкований, спілкується охоче з пацієнтами та медичним персоналом, пропонує свою допомогу. На протязі дня спілкується, дивиться телепередачі. Зовні охайний, слідкує за собою. Спить достатньо. Критичний до захворювання і скоєного правопорушення. Налаштований та тверезий спосіб життя. Має реальні плани на майбутнє - продовжити лікування у відділенні, повернутися додому коли буде така можливість (житло перебуває в зоні бойових дій).

Питання яке вирішується судом, є суто медично-професійним, яке без спеціальних знань у сфері психіатрії самостійно вирішити не можливо. З наявного медичного висновку комісії лікарів-психіатрів можливо встановити, що особа якщо не вилікувалась, то знаходиться у такому стані, коли їй можливо довіряти, вона здатна знаходитись серед інших громадян.

На переконання суду, наданий висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.

Окрім того, у судовому засіданні була заслухана позиція представника медичного закладу ОСОБА_4 , яка вказувала на те, що на теперішній час відсутня необхідність у продовженні примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 та він буде переведений до відповідного інтернату, де йому продовжать надавати відповідну медичну допомогу.

Водночас, суд враховує тривалість застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, а саме з 2011 року, а також ту обставину, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2020 у справі № 552/1765/20 примусові заходи медичного характеру щодо нього були замінені на госпіталізацію у відділення зі звичайним наглядом.

Суд враховує посилання прокурора відносно того, що у ОСОБА_6 відсутні родинні зв`язки, його ніхто не відвідує, незрозуміло до він буде мешкати після закінчення лікування, водночас зазначені обставини не є безумовною підставою для відмови у припиненні примусових заходів медичного характеру щодо нього. Більш того, як вбачається з матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень лікаря-психіатра ОСОБА_4 після припинення примусових заходів медичного характеру виписка хворого не передбачається.

Жодних доказів на підтвердження того, щоОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду, матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про припинення примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду щодо ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» задовольнити.

2. Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

4. Повний текст ухвали буде проголошено 13.11.2023 року о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1