У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2024 року, якою провадження за клопотанням представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001449 про скасування арешту майна та вирішення питання щодо долі речових доказів, - закрито.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

представник ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

(в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою скасувати арешт накладений на речові докази, а саме на грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві повернути власнику, ОСОБА_5 , речові докази у кримінальному провадженні №0001449 від 10.11.2017 р., а саме грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, що знаходяться на депозитному рахунку Головного управління Національної поліції у м. Києві, на які ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року накладений арешт.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді провадження за клопотанням представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001449 про скасування арешту майна та вирішення питання щодо долі речових доказів, - закрито.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог КПК.

Вважає, помилковим посилання слідчого судді на ухвалу Київського апеляційного суду у справі № 11-сс/824/716/2021(757/57255/19-к) від 18.01.2021 р., відповідно до якої на думку слідчого судді зазначені грошові кошти в якості речових доказів приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000002. Оскільки, відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження № 0000002 до цього кримінального провадження були приєднані інші речові докази, а не грошові кошти. А тому є хибним висновок слідчого судді, про те, що питання про скасування арешту майна, не підлягає вирішенню у кримінальному провадженні №0001449, а підлягає вирішенню у кримінальному провадженні № 0000002 та вимоги клопотання не можуть бути вирішені Заводським районним судом м. Миколаєва.

Вказує, що слідчий суддя безпідставно закрив провадження за клопотанням про скасування арешту майна та вирішення речових доказів, оскільки відповідно до вимог закону саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна, в порядку передбаченому ч.2 ст.174 КПК України, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження. ( висновок Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року, справа № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19).

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , в якому він просив:

- скасувати арешт накладений на речові докази, а саме на грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві повернути власнику, ОСОБА_5 , речові докази у кримінальному провадженні №0001449 від 10.11.2017 р., а саме грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, що знаходяться на депозитному рахунку Головного управління Національної поліції у м. Києві, на які ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року накладений арешт.

Приймаючи рішення про закриття провадження за вказаним клопотанням слідчий суддя зазначив, що у ході розгляду клопотання було доведено, що питання щодо скасування арешту, що був накладений на грошові кошти ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2019 р., не підлягає вирішенню у кримінальному провадженні №0001449, а підлягає вирішенню у кримінальному провадженні №0000002. За такого, вимоги клопотання не можуть бути вирішені Заводським районним судом м. Миколаєва.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження , апеляційний суд приходить до наступного.

До повноважень слідчого судді ст. 3 ч.1 п.18 КПК України відносить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Із аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що повноважень слідчого судді поширюються на вирішення питань, які виникають під час досудового розслідування. Після завершення досудового розслідування всі питання, в тому числі і клопотання щодо вирішення долі речових доказів розглядаються судом в загальному порядку.

Статтею 100 КПК України визначений порядок вирішення питання щодо речових доказів. Приписами ч.9 ст.100 КПК України визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вище вказаної норми доля речового доказу у закритому кримінальному провадженні вирішується ухвалою суду, а не слідчого судді, на підставі відповідного клопотання, яке розглядається в порядку ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

Так, зі змісту клопотання про скасування арешту та вирішення питання, щодо долі речових доказів, та доданих до нього копій документів, вбачається, що кримінальне провадження №0001449 від 10.11.2017 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України постановою від 31.10.2023 року.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд прийшов до переконання, що у цьому кримінальному проваджені розгляд питання щодо долі речових доказів після закриття кримінального провадження, не входить до компетенції слідчого судді, його має вирішувати суд в загальному порядку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження під час автоматизованого розподілу справи, дані вимоги закону не були враховані, у зв`язку із чим помилково визначено, що клопотання підлягає розгляду саме слідчим суддею, що в свою чергу призвело до вирішення клопотання, про скасування арешту майна та вирішення питання щодо долі речових доказів, незаконним складом суду, що відповідно п.2 ч.2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, прийняте слідчим суддею рішення є передчасним та прийняте без належного з`ясування обставин справи з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, вказані вимоги закону не були виконані.

Згідно матеріалів судового провадження, до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , в якому він просив:

- скасувати арешт накладений на речові докази, а саме на грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, який був накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві повернути власнику, ОСОБА_5 , речові докази у кримінальному провадженні №0001449 від 10.11.2017 р., а саме грошові кошти у загальній сумі 210 200 доларів США та 9 100 Євро, що знаходяться на депозитному рахунку Головного управління Національної поліції у м. Києві, на які ухвалою Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/31190/19-к від 25 червня 2019 року накладений арешт.

Слідчий суддя зазначивши, що у ході розгляду клопотання було встановлено, що питання щодо скасування арешту, який був накладений на грошові кошти ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2019 р., підлягає вирішенню у кримінальному провадженні №0000002, а не у кримінальному провадженні №0001449, прийняв рішення про закриття провадження за вказаним клопотанням, пославшись, що воно не підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Проте, таке рішення слідчого судді не підтверджене матеріалами судового провадження та суперечить нормам закону.

Як вбачається зі змісту клопотання про скасування арешту та вирішення питання долі речових доказів, та доданих до нього копій документів, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , звертаючись до суду з вказаним клопотанням, зазначив, що кримінальне провадження №0001449 від 10.11.2017 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України постановою від 31.10.2023 року, при цьому посилався на копію відповіді на адвокатський запит № 96аз/8-2023 від 06.11.2023 року. Однак, копію постанови слідчого про закриття цього кримінального провадження суду не надав.

Разом з тим, слідчий суддя не перевірив ці обставини, не витребував матеріали кримінального провадження №0001449, яке перебувало у провадженні ГУ НП в Херсонській області, прийняв рішення про закриття провадження за клопотанням у зв`язку з непідсудністю його Заводському районному суду м. Миколаєва, тоді як на даний час ГУ НП в Херсонській області розташоване в м. Миколаєві, і досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні закінчено в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, слідчий суддя не з`ясував всі обставини, що підлягали з`ясуванню, формально віднісся до розгляду клопотання, прийняв рішення, яке не передбачене законом.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчий суддя прийняв поспішно, при розгляді клопотання не з`ясував усі обставини про можливість розгляду клопотання про скасування арешту майна та вирішення питання долі речового доказу по суті, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням судового провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 100, 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2024 року, якою провадження за клопотанням представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001449 про скасування арешту майна та вирішення питання щодо долі речових доказів, закрито - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді