Провадження № 1-кп/344/1120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях с/з: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ у порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Донецьк, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 будучи громадянином України вчинив державну зраду в умовах воєнного стану, зокрема умисно вчинив діяння, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, добровільно брав участь в незаконному збройному, воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора, надавав такому формуванню допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також брав участь у терористичній організації та в діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Вказані злочини вчинено за наступних обставин.

Так, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва зс рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і зс рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та зс рф вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців зс рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, зокрема громадян України та російської федерації, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи генерального штабу збройних сил російської федерації (далі - гш зс рф) на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади й службових осіб зс рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей рф, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя й південно-східних регіонів України із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних, інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Указана терористична організація «ДНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ДНР», її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «ДНР» та її громадян, створено воєнну структуру «ІНФОРМАЦІЯ_4» (тактичне з`єднання Сухопутних військ Російської Федерації, раніше Народної міліції Донецької Народної Республіки, умовне найменування - військова частина № НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_2 ), скорочене найменування - ІНФОРМАЦІЯ_7, створено 15 серпня 2015 року указом т.зв. голови ДНР ОСОБА_11 ), яка дислокується в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів із російської федерації.

Попередником вказаного військового формування є Республіканська гвардія ДНР, утворена 12 січня 2015 року указом т.зв. голови ДНР ОСОБА_11 . 15 серпня 2015 року на основі більшої частини підрозділів Республіканської гвардії ДНР було сформовано 100-у окрему мотострілецьку бригаду, яка здійснює збройний опір ЗС України. 28 серпня 2020 року т.зв. голова «ДНР» ОСОБА_12 присвоїв ІНФОРМАЦІЯ_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_2 ) почесне найменування «гвардійський» за т.зв. «масовий героїзм і відвагу, стійкість і мужність, виявлені особовим складом у бойових діях з захисту «ДНР». Після входження до т.зв. «ДНР» складу зс рф 1 січня 2023 номер змінений на 110-й.

Відповідно до Концепції (основ державної політики) національної безпеки України національна (у тому числі державна) безпека України передбачає відсутність загрози у сферах: політичній, економічній, соціальній, воєнній, екологічній, науково-технологічній, інформаційній, і полягає зокрема: у безпеці конституційного ладу і державного суверенітету України, невтручанні у внутрішні справи України з боку інших держав, відсутності сепаратистських тенденцій в окремих регіонах та у певних політичних сил в Україні, непорушенні принципу розподілу влади, злагодженості механізмів забезпечення законності і правопорядку (в політичній сфері); у відсутності проблем ресурсної, фінансової та технологічної залежності національної економіки від інших країн, невідпливі за межі України інтелектуальних, матеріальних і фінансових ресурсів (в економічній); у відсутності посягань на державний суверенітет України та її територіальну цілісність (у воєнній); у відсутності науково-технологічного відставання від розвинутих країн (у науково-технологічній); у невитоку інформації, яка становить державну та іншу передбачену законом таємницю, а також конфіденційної інформації, що є власністю держави (в інформаційній сфері).

Державна безпека - це відсутність загрози, стан захищеності життєво важливих інтересів держави від внутрішніх і зовнішніх загроз в усіх вказаних вище сферах життєдіяльності держави.

Суверенітет держави означає верховенство державної влади, її самостійність усередині країни та незалежність у міжнародних відносинах, яка може бути обмежена лише необхідністю виконувати договори і зобов`язання в галузі міжнародних відносин.

Територіальна цілісність держави передбачає, що всі складові території держави (адміністративно-територіальні одиниці) перебувають в нерозривному взаємозв`язку, характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету.

Територіальна недоторканність - це захищеність території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань, що можуть стосуватися незаконної зміни території України, визначеної рішеннями Верховної Ради України і міжнародними договорами України.

Обороноздатність означає підготовленість держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту. Складовими такої підготовленості є сукупність економічного, політичного, соціального, наукового, морально-психологічного і суто військового потенціалів. Стан обороноздатності України відображають її мобілізаційні можливості, кількість і якість Збройних Сил, їх здатність швидко переходити на військовий стан, організовано вступати у воєнні дії та успішно виконувати завдання по обороні від агресії.

Державна зрада може виявитися у таких формах: 1) перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Перехідна бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна на той час перебуває у стані війни або збройного конфлікту. В конкретних випадках цей злочин може полягати у вступі на службу до певних військових чи інших формувань ворожої держави (поліції, каральних загонів, розвідки), наданні засобів для вчинення злочинів агентам спецслужб іноземних держав, усуненні перешкод для їх вчинення або наданні зазначеним агентам іншої допомоги.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України - полягає в будь-якій допомозі у проведенні діяльності, направленої на завдання будь-якої шкоди інтересам України.

При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи. Цією формою охоплюються і випадки, коли особа, за завданням іноземних держав або їх представників, організовує (або вчинює) на шкоду інтересам України будь-який інший злочин проти основ національної безпеки України (наприклад, диверсію, посягання на життя державного чи громадського діяча).

Поняття збройний конфлікт має самостійне правове значення для кваліфікації, якщо такий конфлікт відбувається поза межами воєнного стану - у разі фактичного початку воєнних дій, але ще до оголошення воєнного стану, або взагалі у мирний час. Збройним конфліктом визнається украй гостра форма вирішення суперечнос¬тей між державами, що характеризується двостороннім застосуванням воєнної сили.

У ході досудового розслідування встановлено, що 14.11.2019 року громадянин України ОСОБА_10 умисно, добровільно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, 19.11.2019 року вступив на військову службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР», зокрема до т.зв. військової частини № НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5), де зайняв посаду старшого навідника, з військовим званням «єфрейтор». На даний час ОСОБА_10 перебуває на контрактній службі у збройних формувань т.зв. «ДНР», в складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина № НОМЕР_2 ) бере участь у бойових діях на стороні зс рф проти Збройних Сил України, військове звання молодший сержант, займає посаду «командира артиллерийського орудия».

За таких обставин, ОСОБА_10 , умисно перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, надаючи допомогу іноземній державі у здійсненні підривної діяльності проти України, вчинив державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014).

Окрім того, 14 листопада 2019 року громадянин України ОСОБА_10 умисно, добровільно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє держанву зраду, вступив на військову службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР», зокрема до військової частини № НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5), де зайняв посаду старшого навідника, з військовим званням «єфрейтор». На даний час ОСОБА_10 перебуває на контрактній службі у збройних формувань т.зв. «ДНР», в складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина № НОМЕР_2 ) бере участь у бойових діях на стороні зс рф проти Збройних Сил України, військове звання молодший сержант, займає посаду «командира артиллерийського орудия».

З листопада 2021 року представники влади та зс рф, з метою підготовки до повномасштабного нападу на Україну, організували перекидання підрозділів зс та інших військових формувань рф до кордонів України, що пояснювалося запланованими спільними російсько-білоруськими навчаннями «Союзна рішучість-2022», які розпочалися 10 лютого 2022 року.

Станом на 8 лютого 2022 року вздовж усього кордону з Україною з боку рф, республіки білорусь та тимчасово окупованих територій України зосереджено 140 тис. військових рф, включаючи повітряний та морський компонент.

З метою створення приводів для ескалації воєнного конфлікту і здійснення спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, представниками влади та зс рф розроблено окремий план, який передбачав вчинення дій, спрямованих на введення в оману і залякування громадян рф та мешканців тимчасово окупованих територій України, а також скоєння провокацій, які полягали у імітації нападів і вогневих ударів, вчинених нібито підрозділами ЗС України по території рф та тимчасово окупованих територій України.

Одночасно із зазначеним передбачалося визнання керівництвом рф «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» незалежними державами та отримання від них звернення з запитом про надання військової підтримки, яка викликана нібито агресією Збройних Сил України.

На виконання зазначених намірів 15 лютого 2022 року державна дума російської федерації звернулася до президента російської федерації з проханням визнати незалежність «самопроголошених Донецької та Луганської народних республік».

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день президент російської федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності «Донецької та Луганської народних республік».

Службові особи з числа вищого керівництва рф, які входять до складу ради безпеки рф, публічно підтримали звернення державної думи рф та заявили про необхідність визнання президентом рф незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Цього ж дня президент російської федерації підписав указ про визнання незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

22 лютого 2022 року президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації рф.

В цей же день президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, з метою надання видимості законності діям щодо нападу на Україну, направив до ради федерації рф звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

23 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.

24 лютого 2022 року, о 05 год. 00 хв., президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

Цього ж дня збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військовим штабах і складах ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У період з 05 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року та досьогоднішнього дня (включно) підрозділи зс та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктах, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що в подальшому було неодноразово продовжено, та який діє на час ухвалення вироку.

З 24.02.2022 по даний час ОСОБА_10 продовжує проходити військову службу та перебуває на контрактній службі у збройних формувань т.зв. «ДНР», в складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина № НОМЕР_2 ), бере участь у бойових діях на стороні зс рф проти Збройних Сил України, військове звання молодший сержант, займає посаду «командира артиллерийського орудия».

За таких обставин, ОСОБА_10 , умисно перейшовши на бік ворога в період воєнного стану, надаючи допомогу іноземній державі та її представникам у проведення підривної діяльності проти України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив державну зраду.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-IX від 03.03.2022).

Окрім того, 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил чи інших військових формувань російської федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій і цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій ,Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське й оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі й м. Донецьк Донецької області, яке було захоплено в березні 2014 року.

У той же час, перебуваючи на тимчасово окупованій АДРЕСА_3, громадянин України ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету й територіальній цілісності, добровільно вступив на військову службу в незаконному збройному формуванні, яке з 2015 року створено на тимчасово окупованій АДРЕСА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина № НОМЕР_2 ).

Так, ОСОБА_10 , перебуваючи на тимчасово окупованій території - в АДРЕСА_2, умисно, мотивовано, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього та членів його родини добровільно продовжив службу у складі незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, громадянин України ОСОБА_10 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, з 2022 року і по сьогоднішній день приймає активну участь у складі незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР», зокрема в складі т.вз. ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина № НОМЕР_2 ), військове звання молодший сержант, займає посаду «командира артиллерийського орудия».

При цьому, ОСОБА_10 усвідомлював, що терористична організація «ДНР», в діяльності якої він приймає участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Тобто, будучи громадянином України, ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився до незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території та надавав таким формуванням допомогу у забезпеченні ведення бойових дій проти Збройних сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до Законів України, добровільних формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_10 , підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, 14 листопада 2019 року громадянин України умисно, добровільно, з метою вчинення дій на школу суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, 19.11.2019 року вступив на військову службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР», зокрема до т.зв. військової частини № НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5), де зайняв посаду старшого навідника, з військовим званням «єфрейтор». На даний час ОСОБА_10 перебуває на контрактній службі у збройних формувань т.зв. «ДНР», в складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина № НОМЕР_2 ) бере участь у бойових діях на стороні зс рф проти Збройних Сил України, військове звання молодший сержант, займає посаду «командира артиллерийського орудия».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_10 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_10 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Івано-Франківській області адвоката ОСОБА_9 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46,47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу відповідно ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2023 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_10 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2023 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 року відносно ОСОБА_10 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_9 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах та заперечував запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_10 на захист та доступ до правосуддя,.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. А також просив призначити останньому за правилами ч.1,3 ст.70 КК України мінімальне можливе покарання, в межах інкримінованих ОСОБА_10 кримінальних правопорушень.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказав, що обвинувачений час від час спілкується та перепесується з ним по мобільному телефону. Свідку відомо, що обвинувачений з 2019 року проходить військову службу в незаконному воєнізованому формуванні ДНР по контракту. На час розгляду справи воює на Бахмутському напрямку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що обвинувачений є товаришем її чоловіка свідка ОСОБА_13 і вони спілкуються та переписуються по телефоні. Неодноразово чула як обвинувачений розповідав про проходження ним військової служби в ДНР, а також про його участь в бойових діях проти ЗСУ.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні інкрімінованих кримінальних правопорушень, доводиться наступними письмовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Рапортами УСБУ в Івано-Франківській області (а.п.68; а.п.69, том 1), у яких містяться відомості про вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.

Постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 03.07.2023 року (а.п.73, том 1) відповідно до якої із кримінального провадження №0000113 від 21.07.2016 року в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України; Виділеному кримінальному провадженні присвоєно номер 0000136;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2022 року з долученими фотознімками до нього (а.п.129-132, том 1) відповідно до якого старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області за участі свідка ОСОБА_14 , у присутності двох понятих провів пред`являння осіб для впізнання. В ході слідчої дії свідок повідомила, що зможе впізнати на фотознімку під № 4 особу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2022 року з долученими фотознімками до нього (а.п.100-104, том 1) відповідно до якого старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області за участі свідка ОСОБА_15 , у присутності двох понятих провів пред`являння осіб для впізнання. В ході слідчої дії свідок повідомив, що зможе впізнати на фотознімку під № 4 особу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

Протоколом огляду речей від 18.05.2023 року з долученим до нього диском з відеозаписами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.81-93А том 1), відповідно до якого предметом огляду є стільниковий телефон марки «Iphone 11» із сім картою з номером « НОМЕР_4 », що належить свідку ОСОБА_15 та наданий ним на огляд добровільно. В ході огляду встановлено наявність контакту абонента « ОСОБА_16 НОМЕР_5 », а також додатків «Вконтакте» та «Телеграм». У додатку «Телеграм» міститься переписка із вказаним вище абонентом. У переписці також містяться фотографії обвинуваченого ОСОБА_10 у формі зс рф зі зброєю у руках. Відомості, які відображені на диску повністю відповідають відомостям, які відображені у даному протоколі огляду;

Актом огляду від 18.05.2023 року з скріншотами, який складений старшим оперуповноваженим РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.94-97 том 1). Предметом огляду електронної інформації з соціальної мережі «Вконтакте», зокрема де містяться фотографії обвинуваченого ОСОБА_10 у формі зс рф;

Протоколом огляду речей від 25.05.2023 року з долученим до нього диском з відеозаписами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.104-118А том 1), відповідно до якого предметом огляду є стільниковий телефон марки «Iphone 11» із сім картою з номером « НОМЕР_4 », що належить свідку ОСОБА_15 та який наданий ним на огляд добровільно. В ході огляду встановлено наявність контакту абонента « ОСОБА_16 НОМЕР_6 », а також додатків «Вконтакте» та «Телеграм». У вказаних додатках міститься переписка із обвинуваченим ОСОБА_10 , а також наявна інформація, що останній бере участь у незаконних збройних формуваннях, а саме в складі 110-їокремої мотострілецької бригади (умовне найменування - військова частина № НОМЕР_2 та на даний момент веде бойові дії проти збройних Сил України. Відомості, які відображені на диску повністю відповідають відомостям, які відображені у даному протоколі огляду;

Протоколом огляду від 30.05.2023 року з долученим до нього диском з відеозаписами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.119-118А том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація з соціальних мереж користувача « ОСОБА_16 » «Вконтакте» та «Інстаграм» де міститься інформація, що обвинувачений ОСОБА_10 бере участь у незаконних збройних формуваннях та на даний момент веде бойові дії проти збройних Сил України;

Протоколом огляду від 30.05.2023 року з скріншотами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.124-128 том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація стосовно посади «Командир артилерійського орудия». Оглядом встановлено, що вказану посаду займає у незаконних збройних формуваннях обвинувачений ОСОБА_10 , який займає посаду «командир зброї» із військовим званням «сержант»;

Протоколом огляду від 30.05.2023 року з скріншотами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.139-141 том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація стосовно ІНФОРМАЦІЯ_9 у т.зв. «ДНР». Оглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 у т.зв. «ДНР» створено 15 серпня 2015 року указом т.зв. голови ДНР ОСОБА_11 ), яка дислокується в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів із російської федерації. Попередником вказаного військового формування є Республіканська гвардія ДНР, утворена 12 січня 2015 року указом т.зв. голови ДНР ОСОБА_11 . 15 серпня 2015 року на основі більшої частини підрозділів Республіканської гвардії ДНР було сформовано 100-у окрему мотострілецьку бригаду, яка здійснює збройний опір ЗС України. 28 серпня 2020 року т.зв. голова «ДНР» ОСОБА_12 присвоїв ІНФОРМАЦІЯ_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_2 ) почесне найменування «гвардійський» за т.зв. «масовий героїзм і відвагу, стійкість і мужність, виявлені особовим складом у бойових діях з захисту «ДНР». Після входження до т.зв. «ДНР» складу зс рф 1 січня 2023 номер змінений на НОМЕР_7;

Протоколом огляду від 08.06.2023 року з скріншотами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.142-184 том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація стосовно «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики от 07 апреля 2014 года провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики». Оглядом встановлено, що в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка». З листопада 2021 року представники влади та зс рф, з метою підготовки до повномасштабного нападу на Україну, організували перекидання підрозділів зс та інших військових формувань рф до кордонів України, що пояснювалося запланованими спільними російсько-білоруськими навчаннями «Союзна рішучість-2022», які розпочалися 10 лютого 2022 року. Наявна інформація, що 15 лютого 2022 року державна дума російської федерації звернулася до президента російської федерації з проханням визнати незалежність «самопроголошених Донецької та Луганської народних республік». 21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік. Президент російської федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності «Донецької та Луганської народних республік». Службові особи з числа вищого керівництва рф, які входять до складу ради безпеки рф, публічно підтримали звернення державної думи рф та заявили про необхідність визнання президентом рф незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки». 21 лютого 2022 року президент російської федерації підписав указ про визнання незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки». 22 лютого 2022 року президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації рф.

Протоколом огляду від 22.06.2023 року з скріншотами, складеним старшим оперуповноваженим Калуського РВ УСБ України в Івано-Франківській області (а.п.190-235 том 1), відповідно до якого предметом огляду є електронна інформація стосовно 100-ї окремої мотострілецької бригади у т.зв. «ДНР», яка брала участь у бойових діях проти ЗСУ. Оглядом встановлено, що даний протокол огляду повністю узгоджується з інкрімнованими обвинуваченому ОСОБА_10 кримінальними правопорушеннями;

Відповідно до Актового запису про народження №9 (а.п188, том 1) обвинувачений ОСОБА_10 є громадянином України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Донецьк.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 111 КК України, (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014), як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за ч.2 ст.111 КК України ( в редакції Закону №2113-IX від 03.03.2022 року), як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; за ч.7 ст.111-1 КК України, як добровільна участь в незаконному збройному, воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора та надання такому формуванню допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації та за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а всі інші особливо тяжкими злочинами; дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, думку захисника, який просив призначити ОСОБА_10 найбільш м`яке покарання, дані про особу винного, який раніше не судимий, характер та вид вчинених обвинуваченим злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та конфіскації майна в межах санкцій ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 під час судового провадження не обирався, підстави для його обрання відсутні..

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;

за ч.2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна;

за ч.7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна;

за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Копію вироку вручити прокурору та надіслати захиснику для вручення обвинуваченому в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3