Справа № 931/885/23
Провадження № 1-кп/931/72/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000977 від 16.09.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Війниця Локачинського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи з 22.08.2022 на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник» та будучи особою, яка раніше неодноразово вчиняла домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 18 листопада 2022 року, 18 квітня 2023 року та 25 серпня 2023 року, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, постановами Локачинського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року, 24 квітня 2023 року та 25 серпня 2023 року, належних висновків не зробив та продовжив систематично вчиняти домашнє насильство. Зокрема, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, умисно та безпричинно, 11 вересня 2023 року, в обідню пору, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою спільно проживає, а саме, вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, завданні фізичного болю, шарпанні за одяг, приниженні її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, що є в безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з домашнім психологічним насильством.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що у нього з співмешканкою неодноразово виникають конфлікти, зокрема, 11.09.2023 він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, словесно ображав. Між ним та потерпілою і раніше виникали сварки на побутовому рівні, так як спільно проживають в одному будинку, за що неодноразово притягувався до відповідальності, призначені постановами суду штрафи сплачував. Зазначив, що потерпіла часто провокує його на конфлікт і він не може змовчати. Просив пробачення у потерпілої, зазначив, що більше таких дій вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_6 під час допиту в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 є її співмешканцем, з яким вона на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , спільно проживає вже 20 років. ОСОБА_4 неодноразово влаштовує сварки в родині, це пов`язано з тим, що обвинувачений зловживає алкоголем. Просила суворо не карати обвинуваченого, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість, оскільки безпосередньо в судовому засіданні вибачився за свої неправомірні дії щодо потерпілої, зазначив, що більше таких дій вчиняти не буде, згідно ст. 89 КК України не судимий, є особою, що досягла пенсійного віку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має посередню характеристику за місцем проживання.

Враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.

На думку суду, дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу залишити той самий.

Крім того, положеннями ч.ч.1,3,4 ст. 91-1 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснює орган пробації за місцем проживання засудженого, а в разі вчинення злочину військовослужбовцем - командир військової частини.

Отже суд з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, застосовує до обвинуваченого обмежувальні заходи у вигляді направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 2 (двох місяців).

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, вважати продовженим до набрання вироком законної сили на тих самих умовах відповідно до ухвали слідчого судді Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 17 жовтня 2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1