Справа № 462/3090/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1031/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бібрки, Перемишлянського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ухвалено зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 12.05.2022 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 11.05.2022 року, отримав (придбав) наркотичні засоби, а саме канабіс, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною вагою 87,84 грам, який розфасував у 28 згортків та зберігав в поліетиленових пакетах з написами «НАУКОВА», «НАУКОВА» та «НОВИЙ ЛЬВІВ» за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Окрім цього, ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 11.05.2022 року, за допомогою мобільного зв`язку, а саме мобільного телефону марки: «REDMI» моделі «M19026G7G» імей1: НОМЕР_1 , iмей2: НОМЕР_2 та мобільного додатку - месенджера «Telegram» через всесвітню мережу «Інтернет» домовився із невстановленою досудовим слідством особою, яка записана в месенджері «Telegram», як « ОСОБА_10 », та якому було достовірно відомо, що вказана особа здійснює незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин у м.Львові, про придбання ним психотропних речовин, які він в подальшому повинен був розфасувати та збути у м.Львові.

З метою досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_7 11.05.2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, попросив свого товариша ОСОБА_11 , який не був обізнаний в злочинних діях товариша ОСОБА_7 , завезти його автомобілем на вул.Суботівську у м.Львові.

11.05.2022 року близько 21.00 год. ОСОБА_11 , не будучи обізнаним у злочинних діях свого товариша ОСОБА_7 , на його прохання привіз його автомобілем на вул.Суботівську, 15 у м.Львові, де за наданими невстановленою слідством особою координатами, під автомобільною шиною, ОСОБА_7 отримав (придбав), з метою подальшого збуту, пластикове відро із шпаклівкою, в середині якого знаходився поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною білого кольору із специфічним запахом, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, вагою 710,6536 грама, після чого ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що при призначенні покарання, відповідно до ст. 69 КК України, суд першої інстанції не врахував обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 . Крім того, вважає, що щире каяття, як обставина, що пом`якшує покарання, істотно не знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Відтак, на думку прокурора, суд необґрунтовано призначив ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу ОСОБА_7 , який є особою молодого віку, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, активно займався волонтерською діяльністю, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини, активне сприяння у розкритті злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Поряд з цим, на думку колегії суддів, враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про можливість призначення більш м`якого покарання засудженому, ніж передбачено санкцією статті, відповідно до ст. 69 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час та після його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного. Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Поряд з цим, суд першої інстанції жодним чином не мотивував, яким чином враховані ним обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів.

Крім того, при вирішенні питання про можливість застосування ст. 69 КК України суд не врахував належним чином усіх даних про особу ОСОБА_7 , який, з огляду на кількість вилученої у нього наркотичної та психотропної речовини мав на меті саме збут, тобто найнебезпечніший вид посягання в даній сфері та таким чином хотів покращити матеріальне становище, про що свідчить кількість вилучених речовин.

Зазначені обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу засудженого були враховані судом при призначенні покарання засудженому із застосуванням положень ст. 69 КК України одночасно до двох злочинів, один з яких є особливо тяжким.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 з призначенням покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України є безпідставним та за своїм розміром - явно несправедливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції серед іншого скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи вищенаведені обставини, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання за безпідставністю призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, особу ОСОБА_7 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини, активне сприяння у розкритті злочинів, обставин, що обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

Дані про те, що ОСОБА_7 займається волонтерською діяльністю у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Тому колегія суддів приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, інкримінованих йому злочинів, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420, ст. 615 ч. 15 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання його копії.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4