Справа № 932/7581/23
Провадження № 1-кс/932/3741/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку поміщення особи до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги:

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні органу досудового розслідування СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001056 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час перебування у вказаному місці у вказані дату та час, між ОСОБА_4 та раніше йому знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка на ґрунті ревнощів, яка переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто протиправне заподіяння смерті двом особам.

Реалізуючи вказаний прямий умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій у вигляді протиправного заподіяння смерті двом особам та бажаючи настання таких наслідків, наніс декілька ударів рукою, стиснутою в кулак у ліву скроню ОСОБА_8 , тобто у життєво важливе місце тіла людини, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу та втратив свідомість.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження життєво важливих ділянок тіла у вигляді: забоїв, гематом м?яких тканин голови, забої, садна, гематоми лівого вуха, гематоми нижньої губи, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, проте не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки з обставин події міг розраховувати, що без надання своєчасної медичної допомоги ОСОБА_8 від вказаних тілесних ушкоджень життєво важливих ділянок тіла (голови) міг померти на місці події.

Після чого, ОСОБА_4 вважаючи, що він виконав всі дії за-для заподіяння смерті ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 , невстановленим досудовим розслідуванням предметом наніс численні удари по голові і тулубу ОСОБА_7 , від яких остання втратила свідомість, у зв?язку з чим ОСОБА_4 вважав, що він виконав всі дії за-для заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: САК, гематоми м?яких тканин обличчя, перелому кісток носу, перелому 2-7 ребер праворуч, перелому поперекового відростку L3 зліва, інтромуральна гематома, гематома м?яких тканин лобової області, набряк м?яких тканин, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, проте не зміг закінчити умисне вбивство ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, а саме через надання своєчасної медичної допомоги ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно із клопотанням, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

20.08.2023 о 20 годині 00 хвилині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно з довідкою № 4419 від 21.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз Ф20 «Шизофренія та проходив лікування у період:

???з 29.05.2015 по 04.08.2015 (Ф06.2);

???з 30.01.2017 по 14.11.2017 (Ф20.00);

???з 16.11.2017 по 28.09.2018 (Ф20.00);

???з 18.09.2019 по 04.12.2019 (Ф20.00);

???з 26.11.2020 по 22.01.2021 (Ф20.00);

???з 31.12.2020 по 08.02.2021 (Ф20.00);

???3 15.02.2022 по 28.02.2022 (Ф20.00).

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги. Постановою слідчого від 21 серпня 2023 року змінено порядок досудового розслідування кримінального провадження №0001056 від 21 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Наразі прокурор вважає, що такий запобіжний захід має бути продовжений на строк досудового розслідування, оскільки психічний стан ОСОБА_4 не покращився, а також існують ризики його переховування та вчинення ним суспільно небезмежного діяння, що потребує його ізоляцію від суспільства в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. З наведених підстав сторона обвинувачення звертається з клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки стан його здоров`я у психіатричному закладі погіршився, йому надають лікування, проте в умовах слідчого ізолятора йому було краще. Просить змінити запобіжний захід на тримання під вартою.

Захисник також заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що відомостей про стан здоров`я підозрюваного немає, проте його примусово тримають у психіатричному закладі та надають лікування, що вже прирівнюється до примусових заходів медичного характеру, що суперечить законодавству. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001056 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Матеріалами клопотання доведено, що 21.08.2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом із раніше йому знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході виниклої сварки на грунті ревнощів та особистих неприязних стосунків з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи який ОСОБА_4 наніс декілька ударів рукою, стиснутою в кулак у ліву скроню ОСОБА_8 , тобто у життєво важливе місце тіла людини, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу та втратив свідомість.

Після чого, ОСОБА_4 вважаючи, що він виконав всі дії за-для заподіяння смерті ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 , невстановленим досудовим розслідуванням предметом наніс численні удари по голові і тулубу ОСОБА_7 , від яких остання втратила свідомість, у зв?язку з чим ОСОБА_4 вважав, що він виконав всі дії за-для заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

20.08.2023 о 20 годині 00 хвилині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вказує сторона обвинувачення, ОСОБА_4 має діагноз «Шизофренія та проходив лікування у психіатричному закладі, тому існує ймовірність, що він міг вчинити злочин у стані неосудності або обмеженої осудності. Також через свій психічний стан здоров`я до ОСОБА_4 не може бути застосований винятковий запобіжний захід, а необхідно застосувати спеціальний запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає небезпечну поведінку ОСОБА_4 .

Проте підстав для продовження запобіжного заходу на даний час немає, оскільки як видно з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 так і не було встановлено остаточний діагноз та відсутній вмотивований висновок щодо можливості застосування примусових заходів медичного характеру.

Відтак, віднести ОСОБА_4 до осіб, щодо яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, що є передумовою застосування спеціального запобіжного заходу, слідчий суддя позбавлений можливості. Водночас слід врахувати права та інтереси підозрюваного, його стан здоров`я, оскільки застосування непропорційних заходів та лікування призводить до погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , тому виникають обґрунтовані сумніви у правильності такого лікування та взагалі необхідності утримання ОСОБА_4 в умовах психіатричного закладу. Так, ОСОБА_4 тривалий час, тобто більше 21 дня перебував взагалі без запобіжного заходу, знаходився за місцем проживання, поводив себе стримано, спокійно, агресивної поведінки не демонстрував, виконував всі процесуальні обов`язки, які на нього покладені. Тому вважаю, що до отримання висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_4 не може перебувати у психіатричному закладі та отримувати лікування, лише з превентивною метою, оскільки питання щодо його осудності та необхідності психіатричної допомоги, не вирішено.

За таких обставин, зважаючи на особу підозрюваного, його попередню поведінку, та з огляду на його стан здоров`я, приходжу до висновку про відсутність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_4 у психіатричному закладі, тому клопотання сторони обвинувачення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395, 509, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ