Номер провадження:1-в/521/560/23
06 жовтня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції (дистанційного судового провадження) клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого та неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, до засудження неофіційно працевлаштованого вантажником, відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14», зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого 14.01.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 249, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, суд
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування відносно останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).
Засуджений (в режимі відеоконференції) та його захисник, в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представник колонії, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання вважав доцільним.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно положень ст. 81 КК України вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого ч. 3 ст. 81 КК України відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Частиною 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, ключовою підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь (Донецька область), є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений та непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не має, без інвалідності, постійно залучається до праці в ремонтній бригаді по благоустрою території установи, до засудження мав постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , востаннє засуджений 14.01.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 249, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На теперішній час засуджений відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Початок строку: 04.12.2019 року, кінець строку: 04.12.2023 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання.
Під час відбування покарання характеризується наступним чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався, однак визнаний таким, що стягнень не має та має 6 заохочень, постійно залучається до робіт з благоустрою території установи, до праці відноситься з відповідальністю, доручену роботу виконує вчасно та якісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки з засудженими позитивної спрямованості. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується порядку носіння форменого одягу встановленого зразка. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Своєю поведінкою надає позитивний приклад іншим засудженим. Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні в повному обсязі, в процесі реалізації якої спостерігались позитивні результати.
Суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, оскільки надані до клопотання документи свідчать про те, що за час відбування покарання до засудженого 6 разів застосовувалися заходи заохочення, та засуджений є особою, яка не має стягнень (згідно п. 14 ст. 134 КВК України). Крім того, суд звертає увагу, що заохочення засудженим не отримані лише в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися на протязі майже всього часу відбування покарання, що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально-юридичних підстав для умовно - дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер) суд розцінює як реальну та дійсну поведінку ОСОБА_5 , яка направлена на виправлення та перевиховання.
При цьому, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в благоустрої установи колонії, виконував роботу з самообслуговування та регулярно залучався до суспільно-корисних робіт, дотримується вимог порядку та умов відбування покарання. Отже, під час судового засідання встановлено, що в матеріалах справи наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_5 , який під час відбування покарання додержується загальноприйнятих норм і правил поведінки, сумлінно відносить до праці в колонії, має добру поведінку в побуті, прагне своєю діяльністю спокутувати провину за вчинений злочин.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи пояснення засудженого, характеристику яка надана адміністрацією установи, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання, є співрозмірним з вчиненим ним діянням, його наслідками, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.
Відповідно, суд вважає, що засуджений має підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки, відбувши більшу частину покарання, ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та є особою, яка стала на шлях перевиховання, щиро розкаялась у вчиненому, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, призначеного вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14.01.2020 року за ч. 1 ст. 249, ч. 4 ст. 70 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів.
Копію ухвали вручити прокурору, направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1