Справа № 524/6221/23
Провадження 1-кп/524/603/23
УХВАЛА

06.11.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці судове засідання кримінального провадження № 0001470 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середньо - технічна, військового ЗСУ, військового звання старший сержант, перебуваю чого на посаді сержанта резерву 1 взводу резерву сержантського складу 2 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 13.09.2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 11.11.2023 року.

За таких обставин, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальних проваджень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що з часу обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні одна з підстав, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для обрання такого запобіжного заходу не змінилася.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою є неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме змогу вчиняти нові злочини або ж переховуватися від суду.

На це вказують такі обставини як те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в силу ст. 89 КК України судимостей не має, не має міцних соціальних зв`язків. Тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Враховуючи, що до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою розгляд справи завершити не виявляється за можливе, то суд приходить до висновку про необхідність продовження дії цього запобіжного заходу на 60 днів.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, що передбачені в ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за які санкцією статті передбачено покарання у виді від семи до десяти років.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.01 .2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК