Справа № 953/3355/23
н/п 1-кс/953/9989/23
"22" грудня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на початку 2011 року, але не пізніше 03.06.2011, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом шахрайського заволодіння правом на нерухоме майно, вступили у злочинну змову, та діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, розробили план щодо незаконного отримання прав користування земельними ділянками, призначеними для ведення особистого селянського господарства, площею 14 га, які перебувають у власності держави та знаходяться на території Донецької (Червонодонецької) селищної ради Ізюмського (Балаклійського) району Харківської області.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склали єдиний план вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_5 здійснював підшукування серед знайомих осіб, які не скористались своїм правом на безоплатну передачу їм у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, та забезпечив підробку заяв від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, розташованих за межами населених пунктів на території Донецької (Червонодонецької) селищної ради Ізюмського (Балаклійського) району Харківської області для ведення особистого селянського господарства на ім`я голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області.
Після чого, на підставі підроблених документів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно раніше узгодженого плану, отримали розпорядження на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та накази ГУ Держгеокадастру в Харківській області про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність вищевказаних громадян, з метою подальшого отримання прибутку через передачу їх в оренду на 49 років ТОВ «ПП «ЧЕРВОНОДОНЕЦЬКЕ», засновниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_14 і ТОВ «НГС», бенефіціарами та власниками якого (відповідно кінцевими бенефіціарами ТОВ «ПП «ЧЕРВОНОДОНЕЦЬКЕ») є доньки ОСОБА_6 - ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .
ОСОБА_5 , виконуючи відведені йому протиправні функції, відповідно до раніше узгодженого плану з ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, в 2011 році, більш точна дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені організував виготовлення підроблених документів - заяв від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ім`я голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, підписи в яких від імені заявників були виконані іншими особами, а також підробивши заяву від імені ОСОБА_8 , забезпечив їх направлення 03.06.2011 до Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області. В подальшому, на підставі поданих заяв, головою Балаклійської районної адміністрації Харківської області були видані розпорядження 23.07.2012 про дозвіл на розроблення проекту землеустрою на 7 земельних ділянок наступним громадянам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Після чого, у період з кінця 2012 року 2017 рік (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_5 , діючи до раніше узгодженого плану вчинення кримінального правопорушення, від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , без відома останніх надав документи до ТОВ «Мегаленд» та в подальшому забезпечив укладення 7 договорів від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з ТОВ «Мегаленд» по виконанню робіт по розробці проекту відведення на 7 земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Донецької (Червонодонецької) селищної ради Балаклійського району Харківської області.
За результатами проведених робіт по розробці проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, ТОВ «Мегаленд» виготовив 7 проектів на ім`я наступних громадян: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в подальшому отримав ОСОБА_5 .
В подальшому для досягнення мети раніше узгодженого злочинного плану щодо заволодіння вищевказаними земельними ділянками, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 приблизно у 2017 році ( більш точна дата не встановлена під час досудового розслідування) залучив до вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_4 , який на той час був підлеглим ОСОБА_6 та займав посаду начальника сектору землевпорядкування філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», з метою збору та надання до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Центру надання адміністративних послуг при Балаклійській районній державній адміністрації та Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області необхідних підроблених документів та завершення процедури оформлення права приватної власності на 7 земельних ділянок.
ОСОБА_4 на пропозицію ОСОБА_5 погодився приймати участь у реалізації злочинного плану та вчинити дії відповідно до відведеної йому ролі для досягнення мети вчинення кримінального правопорушення.
Після чого, ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 електронний зразок довіреності, повідомивши, що довіреності будуть посвідчуватися в Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області.
В подальшому ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_5 , самостійно на власному комп`ютері на підставі наданих зразків ОСОБА_5 склав та роздрукував 7 бланків довіреностей від імені наступних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на своє ім`я. В зазначених бланках довіреностей було зазначено, що довіреності будуть посвідчені ОСОБА_18 секретарем виконавчого комітету Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області.
Після чого, ОСОБА_4 передав вищевказані довіреності ОСОБА_5 , та в подальшому через деякий час (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) останній організував підробку підписів у вищевказаних довіреностях від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_19 та повернув їх ОСОБА_4 для посвідчення їх в Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області та подальшого використання.
В подальшому для досягнення мети раніше узгодженого злочинного плану щодо заволодіння вищевказаними земельними ділянками, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , залучив до вчинення вищевказаного правопорушення секретаря Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_18 , з метою посвідчення підроблених довіреностей від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_20 .
Після чого, для посвідчення довіреностей ОСОБА_4 , діючи до раніше узгодженого плану вчинення кримінального правопорушення, за вказівкою ОСОБА_5 , з метою отримання права користування вищевказаними земельними ділянками, у період з лютого 2017 року - по квітень 2017 року, звернувся до Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області, розташованої за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, площа Центральна, 6, де передав співучасниці ОСОБА_18 , секретарю Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області підроблені ОСОБА_5 довіреності з метою їх посвідчення за відсутності осіб довірителів.
ОСОБА_18 на підставі рішення І сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області № 2-VII від 06.11.2015 була обрана на посаду секретаря Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області та крім того рішенням І сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області № 10-VII від 06.11.2015, на ОСОБА_18 покладено відповідальність за ведення нотаріальних дій.
Після чого, на підставі підроблених довіреностей у період з лютого 2017 року - по квітень 2017 року, ОСОБА_4 (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), відповідно до раніше узгодженого плану за вказівкою ОСОБА_5 , зібрав та надав до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Центру надання адміністративних послуг при Балаклійській районній державній адміністрації та Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області необхідні підроблені документи та завершив процедуру оформлення права приватної власності на 7 земельних ділянок, а саме завершив процедуру оформлення на осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 земельних ділянок.
Після оформлення права приватної власності, зазначені земельні ділянки на підставі договорів про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) перейшли у користування до підконтрольної ОСОБА_6 юридичної особи ТОВ «ПП «ЧЕРВОНОДОНЕЦЬКЕ» на строк 49 років.
31.10.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 04.08.2017) КК України.
Розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої вищевказаними протиправними діями підозрюваного ОСОБА_4 , склав 1 236 645 грн, що є особливо великим розміром.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, необхідно здійснити арешт тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 .
Крім того, згідно інформації ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «LOGAN», VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з.: НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 04.08.2017) КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
За вказаних обставин, у органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті вказаного майна відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, повідомлена належним чином та своєчасно, на адресу суду надала заяву, в якій просить розглянути клопотання за своєї відсутності, та просила про його задоволення.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 як власник майна, та представник ФГ «Червонодонецьке» як третя особа у судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
31.10.2023 о 12 год. 55 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 04.08.2017) КК України.
Відповідно до відомостей, що містяться у реєстраційній картці ТЗ, зроблених на запит слідчого, встановлено, що за ОСОБА_4 на праві приватної власності належить рухоме майно, а саме: автомобіль «RENAULT» моделі «LOGAN», VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з.: НОМЕР_2 .
Згідно витягу №359195401 від 20.12.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно:
-квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3739935.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
01.12.2023 о 10:07 год. стороною обвинувачення подано до суду клопотання про арешт майна , яке ухвалою слідчого судді від 01.12.2023 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали слідчим отримано 05.12.2023 о 09:25 год. для передачі прокурору. Після усунення недоліків слідчим повторно 08.12.2023 подано клопотання про арешт майна, яке ухвалою слідчого судді від 08.12.2023 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали слідчим отримано 12.12.2023 о 13:00 год. для передачі прокурору. Після усунення недоліків слідчим втретє 13.12.2023 подано клопотання про арешт майна, яке ухвалою слідчого судді від 13.12.2023 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали слідчим отримано 19.12.2023 о 15:00 год. для передачі прокурору. Після усунення недоліків прокурором 22.12.2023 о 09:15 год. подано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як зазначено вище, 31.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 04.08.2017) КК України.
Санкція ч.4 ст. 190 (в редакції станом на 04.08.2017) КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на відчуження майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення-злочин, накладання арешту на майно підозрюваного, забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 4 ст. 190 КК України. Мету забезпечення відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України прокурором не доведено.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавлення таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «LOGAN», VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з.: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В решті клопотання відмовити.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1