Справа№ 953/503/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 01.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 ОСОБА_3 засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

03.10.2023 ОСОБА_3 прибула до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де була письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджена про кримінальну відповідальність, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, про що остання надала підписку. Також ОСОБА_3 під особистий підпис було видано направлення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, для відбування безоплатних громадських робіт, відповідно до якого вона повинна приступити до відбування покарання з 04.10.2023.

Однак, ОСОБА_3 будучи працездатною, маючи змогу працювати та відбувати призначене Московським районним судом м. Харкова покарання умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табеля за жовтень та листопад засуджена не приступила до відбування покарання у виді громадських робіт: 04.10.2023, 05.10.2023, 06.10.2023, 07.10.2023, 09.10.2023, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 13.10.2023, 14.10.2023, 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023, 19.10.2023, 20.10.2023, 21.10.2023, 23.10.2023, 24.10.2023, 25.10.2023, 26.10.2023, 27.10.2023,28.10.2023, 30.10.2023, 31.10.2023, 01.11.2023, 02.11.2023, 03.11.2023, 04.11.2023, 06.11.2023, 07.11.2023, 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023, 11.11.2023, 13.11.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 16.11.2023, 17.11.2023, 18.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, 23.11.2023, 24.11.2023, 25.11.2023, 27.11.2023, 28.11.2023, 29.11.2023, 30.11.2023 до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області без поважних причин не з`явилася, чим ухилилася від їх відбування.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, з 04.10.2023 по 12.01.2024 під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженою про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходила на відпрацювання громадських робіт, допустив прогули та фактично не відпрацювала 200 годин.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , в порядку ч. 1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченою ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком, тобто ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадськиї робіт.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона: засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту, оскільки на думку суду призначення їй більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суровий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання, а тому обвинуваченій слід призначити покарання у виді 25 днів арешту, що відповідно до ст. 72 ч. 1 п. 2 п.п. 3 відповідає 200 годинам громадських робіт. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 у виді 200 годин громадських робіт, що відповідає 25 дням арешту та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) місяців 25 днів арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту її прибуття до місця відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1