Справа № 317/4667/23
Провадження № 1-кс/317/957/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 17.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2023 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла вказана скарга підозрюваного ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 17.11.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 від 15.11.2023; зобов`язати слідчого задовольнити клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчої дії, заявленої у клопотанні від 15.11.2023; зобов`язати слідчого провести слідчу дію, заявлену у клопотанні підозрюваного ОСОБА_3 від 15.11.2023.

В обґрунтування скарги підозрюваний зазначає, що із вивчення та аналізу наданих йому матеріалів кримінального провадження вбачається, що заявником у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , місце роботи: ТОВ «КАМЕЛОТ-Інвест».

21.04.2023 року ОСОБА_5 звернувся до начальника управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із повідомленням про те, що ОСОБА_3 за грошову винагороду разом з працівниками МСЕК виготовляє мешканцям м. Запоріжжя висновки про інвалідність.

З аналізу наданих йому матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 спілкувався з підозрюваним засобами мобільного зв`язку.

3 метою повного та всебічного встановлення обставин справи та наявності підстав з`ясування та встановлення кількості телефонних дзвінків засобами мобільного зв`язку ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та кількості телефонних дзвінків засобами мобільного зв`язку ОСОБА_3 до ОСОБА_6 за весь час досудового розслідування ОСОБА_3 15.11.2023 року звернувся до слідчого із клопотанням, у якому виклав прохання:

провести слідчу дію, а саме підготовити клопотання слідчого до суду про надання тимчасового доступу до речей і документів до відповідних операторів мобільного зв`язку, а саме: відомості у друкованому та електронному вигляді, по абонентським номерам: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань зазначених абонентів, із зазначенням телефонних номерів в момент кожного вхідного/вихідного телефонного з`єднання та вхідних/вихідних SMS i MMS-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаних номерів телефонів, а також отримання абонентами послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання та IMEI мобільних терміналів в якому вони працювали, за весь час їх спілкування по 29.09.2023 року.

Постановою слідчого від 17.11.2023 року, яку під розпис надано підозрюваному 22.11.2023 року, у задоволенні клопотання відмовлено.

З постановою про відмову у задоволенні клопотання підозрюваний не згоден, вважає її такою, що порушує його права з огляду на наступне: відмову у задоволенні клопотання слідчий мотивував недоцільністю проведення слідчої дії. Крім того, слідчий роз`яснив підозрюваному ОСОБА_3 , що він не позбавлений права самостійно збирати та подавати докази, завідомо знаючи, що підозрюваний самостійно встановити інформацію не має змоги, крім того, сімкарта та смартфон вилучений у ОСОБА_3 слідчим.

Вважає, що пасивність слідчого в частині перевірки обставин, що вказують на наявність корисливого мотиву у ОСОБА_5 у штучному створені кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, вказує на завідоме ухилення слідчого від перевірки обставин, що можуть викликати сумніви у винуватості підозрюваного, неповноту і однобічність досудового розслідування, мета якого не всебічне встановлення обставин справи, а виключно штучне створення підстав для обвинувачення підозрюваного.

У судове засідання старший слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити із вказаних у ній підстав.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: (7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Судом установлено, що старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_4 у складі слідчої групи здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2023 за №0000039, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 17.11.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 від 15.11.2023 про проведення слідчої дії, а самепідготовити клопотання слідчого до суду про надання тимчасового доступу до речей і документів до відповідних операторів мобільного зв`язку.

За змістом оскаржуваної постанови, слідчий дійшов висновку про недоцільність проведення вказаної слідчої дії, обгрунтовуючи тим, що у матеріалах кримінального провадження наявні розсекречені проведені в ході досудового розслідування негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі і пов`язані з втручанням у приватне спілкування ОСОБА_5 і ОСОБА_3 .. Заявлене підозрюваним клопотання про витребування документів у операторів мобільного зв`язку фактично є дублюванням уже наявних у кримінальному провадженні доказів. Крім того, слідчим роз`яснено, що сторона захисту вправі самостійно збирати докази, в тому числі і звернутися до оператору мобільного зв`язку з вимогою про надання роздруківки вхідних і вихідних телефонних дзвінків з номеру телефону, що належить особі.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказуванням згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1-3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Виходячи із наведених норм закону, слід дійти висновку, що проведення слідчих дій, у яких зацікавлена сторона захисту, можливе виключно через слідчого.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Необґрунтована відмова слідчого у проведенні певних слідчих дій за клопотанням підозрюваного та/або його захисника суттєво звужує можливість ефективного захисту, а у деяких випадках взагалі його виключає.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладений обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних можливостей.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону в повному обсязі дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.11.2023.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий належним чином відреагував на клопотання підозрюваного та у встановлений процесуальним законом строк вчинив процесуальну дію виніс вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання, що відповідає вимогам ст. 220 КПК України.

Не обмежуючись викладеним, слідчий суддя вказує про те, щобезпідставність вимог про зобов`язання слідчого звернутися з клопотанням про тимчасовий доступ щодо до речей і документів до відповідних операторів мобільного зв`язку зумовлюється підміною слідчої дії поняттям «захід забезпечення кримінального провадження».

Слідчий суддя наголошує на тому, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України стосується саме слідчих дій, тоді як тимчасовий доступ до речей і документів за змістом п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Щодо зобов`язання слідчого задовольнити клопотання та провести будь-які дії, слідчий суддя вже неодноразово зазначає, що з огляду на положення частини 5 статті 40 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих та процесуальних дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства чи дізнання (п.18 ч. 1 ст. 3, ч.3 ст.22 КПК України).

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Згідно з ч. 3ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 220, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 17.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1