Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/64/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 січня 2024 року, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюбівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 17.01.2024 по 16.03.2024 включно.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 січня 2024 року, задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 17.01.2024 по 16.03.2024 включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_6 у невстановлені під час досудового розслідування місці та часі, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для реалізації спільних неправомірних дій з незаконного виробництва, зберігання і збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Відтак, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за невстановлених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовили з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

В подальшому ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту виявлення під час проведення обшуку території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, а саме 06 год. 18 хв. 23.11.2023, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, в обраному ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 місці, а саме на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області.

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 18 хв. по 09 год. 40 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2023 на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим ОСОБА_6 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_6 у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, але не пізніше 06 год. 27 хв. 23.11.2023, за невстановлених обставин, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовив з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г. тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому, ОСОБА_6 з невстановленого під час досудового розслідування часу до періоду часу з 06 год. 27 хв. по 07 год. 50 хв. 23.11.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г., в обраному ним місці, а саме за місцем мешкання: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 27 хв. по 07год. 50 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г., тим самим ОСОБА_6 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, вчинене повторно тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, запобігти яким, в разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо, оскільки обставини, за яких були встановлені ці ризики, на теперішній час не змінились.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не були враховані позитивні характеристики ОСОБА_6 та взагалі не взято до уваги той факт, що останній є: особою раніше не судимою та не має повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень; підозрюваний має постійне місце проживання; має на утримані родину; за місцем проживання характеризується позитивно; згідно медичних висновків підозрюваний має виразкову хворобу та хронічний панкреатит, що потребують додаткового медичного обстеження та лікування; згідно виписки з Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб ОСОБА_6 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та має в оренді земельні ділянки, що свідчить про те, що люди йому довіряють; Згідно податкових документів, долучених до матеріалів справи стороною захисту, вбачається, що прибуток ОСОБА_6 у 2020- 2022 роках становив понад шість мільйонів гривень, що спростовує твердження сторони обвинувачення в незаконності коштів, що були знайдені під час проведення обшуку. Вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вказує, що підозрюваний є соціально-адаптованою особою зі схильностями в повній мірі виконувати взяті на себе соціальні та правові обов`язки, свідчить про відсутність у підозрюваного схильностей до вчинення нових злочинів та інших кримінальних правопорушень. Вказує, що стороною обвинувачення, не надано жодного вмотивованого доказу в підтвердження наявності ризиків у кримінальному провадженні.

Прокурор та підозрюваний та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, повідомили шляхом телефонограми про розгляд справи без їх участі, а тому, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчими відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 22.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000284 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.11.2023, ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, 23.11.2023 о 08 год. 32 хв.

23.11.2023 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2023, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 23.11.2023 по 21.01.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 24.03.2024.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при продовженні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 03.07.2023, ОСОБА_10 від 08.08.2023, ОСОБА_11 від 24.08.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2023, протоколом про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 29.08.2023, висновком експерта від 07.09.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/8600-НЗПРАП, протоколом про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 03.10.2023, висновком експерта від 27.10.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/10485-НЗПРАП, протоколами про результати проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 16.10.2023, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , протоколом обшуку від 23.11.2023; висновком експерта від 23.11.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/11788-НЗПРАП та №СЕ-19/112-23/11789-НЗПРАП.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і на даний час, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що підозрюваний має виразкову хворобу, призначено медикаментозне лікування, проте, стороною захисту не надано доказів, що він не може проходити лікування в умовах слідчого ізолятора. З приводу не надання підозрюваному належного медичного лікування слідчим суддею зауважується, що з цього приводу сторона захисту має право звернутись до адміністрації установи або до прокуратури для вжиття необхідних заходів. Окрім цього, сторона захисту не надала інформації, отримання якої саме медичної допомоги потребує підозрюваний.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника стосовно визначення розміру застави, є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції, які продовжують існувати і наданий час та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що слідчим суддею клопотання було розглянуто неповно та упереджено, не були враховані позитивні характеристики ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки слідчим суддею клопотання розглянуто повно об`єктивно та неупереджено, в повній мірі враховано позитивні характеристики та правильно зазначено, що в даному випадку не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням пред`явленої підозри та ризиків.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або визначення розміру застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 січня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 17.01.2024 по 16.03.2024 включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)