справа № 642/487/24
провадження № 1-кп/642/251/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, проведеному у режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Котовського району, с. м. Олександрівка, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, працює продавцем в магазині, на утриманні має 17 річну доньку, офіційно зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

та Угоду про визнання винуватості від 30.01.24 року, укладену між Прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , участю її захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

встановив:

ОСОБА_4 вирішила стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням, носінням, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний задум. ОСОБА_4 , будучи обізнаною про існування в Україні дозвільної системи, маючи умисел на незаконне придбання та подальше зберігання вибухових пристроїв, на початку жовтня 2023 року, більш точного часу в ході судового розслідування не встановлено, знаходячись в населеному пункті смт Борова, Харківської області отримала від не встановленої в ході судового розслідування особи, 2 гранати, тим самим здійснила придбання боєприпасів. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого п. 2, п. 9 п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576, остання зміна №565 від 10.05.2022 року, 2.1 «Інструкції про порядок виготовления, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, остання зміна № 4 від 10.01.2023 року, помістила 2 гранати до своєї сумки та почала їх носити

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила всі дії, які вважала за необхідне для здійснення носіння вибухових пристроїв.

Подальша протиправна, злочинна діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з незаконним поводженням з вибуховими припасами була припинена 09.10.2023 працівниками ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, якими в ході проведення огляду місця поді у період часу з 18:49 по 19:18 за адресою: м. Харків, площа Привокзальна 1, на вокзалі «Харків-Пасажирський», при проходженні пункту догляду спеціальними технічними заходами контролю, на якому у останньої виявлено та вилучено корпус ручної гранати Ф-1, корпус ручної гранати РГО, запал до ручних гранат УЗРГМ та запал типу УДЗ, які у своїй сукупності є боєприпасами.

Виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події, а саме, корпус ручної гранати Ф-1, промислового способу виготовления. Корпус гранати Ф-1 споряджений вибуховою речовиною тротил. В окремому стані до категорії вибухових пристроїв, бойових припасти не відноситься; корпус ручної гранати РГО промислового способу виготовлення. В окремому стані до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься; уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ промислового способу виготовлення. Являється вибуховим пристроєм, не призначеним для уражения живої сили і до категорії боєприпасів не належить; запалом УДЗ, промислового способу виготовлення. Являється вибуховим пристроєм, не призначеним для ураження живої сили і до категорій бойових припасів не належить, що підтверджено висновком судової вибухово-технічної експертизи № KCE-19/121-23/23683 від 17.11.2023.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, тобто незаконне придбання, носіння вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 30.01.24 року, між Прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , участю її захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачена ОСОБА_4 , беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, вчиненого нею за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, покаялась у скоєному злочині та активно сприяла розкриттю злочину.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила злочин, який відноситься до категорії не тяжких, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Враховуючи, що в ході досудового розслідування встановлено ряд обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , враховуючи беззастережне визнання нею своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому, відсутність тяжких наслідків та сприяння проведенню досудового розслідування, та найшвидшому судовому провадженні, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачена погодилась на призначення такого виду покарання.

Обвинувачена усвідомила наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Угода узгоджена з положеннями ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і при її укладені вимоги закону дотримані.

В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.4 ст. 474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

При затверджені угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 30.01.24 року, укладену між Прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 1 (один) рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: корпус ручної гранати Ф-1, корпус ручної гранати РГО, запал до ручних гранат УЗРГМ та запал типу УДЗ, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (квитанція №165) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № KCE-19/121-23/23683 від 17.11.2023р. у розмірі 5736 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язків для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1