У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11860/23

№ 1-кс/183/3059/23

27 жовтня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 16 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці м. Нолинське, Кіровської області РФ, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 від 16 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України.

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 16 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 Постановою Верховної Ради України №3060-ІІІ від 07.02.2002 та наказу 11-к від 11.03.2002 призначено на посаду судді апеляційного суду Луганської області.

Будучи обраною на посаду судді апеляційного суду Луганської області, ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) склала присягу судді, згідно з якою урочисто присягнула українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, які здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

У статті 1 Закону встановлено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтею 2 Закону передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. ст. 48, 56 Закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, повинен додержуватися присяги, зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи суддею апеляційного суду Луганської області, на момент вчинення кримінального правопорушення постійно виконувала функції представника влади.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя (рішення ВРП № 596/0/15-17 від 23 березня 2017 року) ОСОБА_7 звільнено з посади судді апеляційного суду Луганської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

В кінці 2013 на початку 2014 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом створення на території Луганської області України псевдодержавного утворення - так званої «Луганської народної республіки» (далі - «ЛНР»).

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на порушення територіальної цілісності України.

Так, в квітні 2014 року за підтримки керівництва російської федерації групою проросійсько налаштованих мешканців Луганської області, так званих «представників територіальних громад Луганської області», ініційовано проведення так званого референдуму з питанням: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність ЛНР?», яким публічно закликано місцеве населення Луганської області до проведення 11.05.2014, у порушення порядку, встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум», так званого «загального обласного референдуму» на території Луганської області, з питання визнання державної самостійності «луганської народної республіки», та вчинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

11 травня 2014 року в окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, за ініціативи проросійськи налаштованих мешканців Луганської області (стосовно яких розслідуються окремі кримінальні провадження та стосовно яких судами винесено обвинувальні вироки) організовано та проведено вказаний так званий «референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «ЛНР».

18 травня 2014 року, на підтримку результатів проведеного так званого референдуму представниками самопроголошеної «ЛНР», проголошений юридично нікчемний нормативно-правовий акт - так званий «Тимчасовий основний закон (конституція) луганської народної республіки», яким передбачено, що так звана «луганська народна республіка» є демократичною, правовою та соціальною державою, її територія визначається кордонами, які існували на день її утворення (тобто територія Луганської області України), а влада здійснюється шляхом поділення на законодавчу, виконавчу та судову.

На підставі зазначеного юридично нікчемного нормативно-правового акту представниками самопроголошеної «ЛНР», представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади ЛНР») та силові органи, які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні зв`язки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників зазначених органів лідерам окупаційної адміністрації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків «ЛНР» (у тому числі які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлювали, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії російської федерації та зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом незаконного створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційної адміністрації російської федерації на частині території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Таким чином, впродовж березня-травня 2014 року на території Луганської області створено незаконну окупаційну адміністрацію російської федерації з ознаками державного утворення так звану «луганську народну республіку», яка допомагає російській федерації чинити злочин агресії проти України та допомагає здійснювати тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Основною метою діяльності вказаної окупаційної адміністрації Російської Федерації з ознаками державного утворення так званої «ЛНР» є дії направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Приведені факти свідчать про активну підривну діяльність російської федерації, її федеральних органів та самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, яка виражається в окупації території України, що триває до теперішнього часу.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, військовослужбовці, співробітники спецслужб, правоохоронних органів та інших органів державної влади російської федерації утворили на тимчасово окупованій території України "фіктивні" органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення відновлення контролю української влади на тимчасово окупованій території Луганської області.

У лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_7 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі - АТО), а в подальшому операції Об`єднаних сил (далі - ООС), яка, будучи суддею апеляційного суду Луганської області та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної агресії та тимчасової окупації території України в Луганській області, виник умисел на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні.

З вказаною метою діючий суддя судової влади України ОСОБА_7 , бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в захопленні державної влади України, особисто взяла участь в утворенні та функціонуванні на території Луганської області системи незаконних органів окупаційної влади, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

Так, перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області, приблизно в 2014 року більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_7 увійшла до складу так званого «міністерства державної безпеки луганської народної республіки» та стала там так званим куратором «судової гілки ЛНР» - органу псевдодержавного утворення створеного для підтримки збройної aгpeciї РФ, захоплення державної влади в Україні, зміни її меж території та державного кордону.

Діючи у складі міністерства державної безпеки луганської народної республіки, за попередньою змовою з іншими на даний час не встановленими слідством особами сприяла формуванню судової гілки ЛНР та в подальшому розробці проектів кодексів та інших законотворчих актів, які почали формувати так звану правову систему у так званій «ЛНР». Дані законопроекти направлені на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні шляхом надання владних повноважень у сфері різних галузей права не передбаченим на це законодавством України суб`єктам окупаційної адміністрації РФ, імплементації норм законодавства РФ у так зване "законодавство ЛНР" та припинення дії діючого законодавства України на території тимчасово окупованої частини Луганської області.

У подальшому, з метою легалізації цих проектів документів на тимчасово окупованій території Луганської області та створення у населення хибного уявлення про законність окупаційної адміністрації РФ, ix було опубліковано на веб-сайті "народної ради ЛНР" та інших інтернет pecypcax, пов`язаних із незаконною діяльністю «ЛНР» та РФ на тимчасово окупованій частині Луганської області.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області діючи з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, за попередньою змовою групою осіб, сприяла органу окупаційної адміністрації РФ у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом формування судової гілки ЛНР та в подальшому приймала участь у підготовці законопроектів, які містять імплементовані норми російського законодавства та надають повноваження у відповідних сферах права органам окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2017 році, але не пізніше 07.12.2017 підготувала та подала документи для зайняття посади "керівника адміністрації голови ЛНР". В подальшому наказом в.о. голови ЛНР №754/01/12/17 від 07.12.2017 вона була призначена на вищезазначену посаду, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника "адміністрації ЛНР" - тобто приймати особисту участь у діяльності органу окупаційної адміністрації РФ.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_7 , спрямованих на захоплення державної влади в Україні, порушуючи присягу судді, самостійно надала згоду на зайняття адміністративної посади у адміністрації ЛНР.

Займаючи дану посаду та фактично перебуваючи у складі окупаційної адміністрації РФ, виконувала, окрім адміністративних обов`язків, які передбачені посадою, ще й представницькі функції та проводила агітації серед населення окупованої частини Луганської області з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2022 році, але не пізніше 20.12.2022 надала добровільну згоду на зайняття посади сенатора від луганської народної республіки у Раді Федерації Федерального Зібрання російської федерації. Вищезазначену посаду ОСОБА_7 обіймає з 20.12.2022 по теперішній час.

Перебуваючи фактично у складі окупаційної адміністрації РФ, поряд із здійсненням інших повноважень виконує представницьку та законотворчу функцію у російській федерації, що поширюється зокрема і на окуповану територію України. Тим саме забезпечуючи становлення, функціонування всіх гілок влади окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території України та проведення підривної діяльності проти України.

Вищезазначені дії ОСОБА_7 спрямовані на передачу частини території України шляхом уявного утворення на її території іншої "суверенної держави", сприяла представникам РФ у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України органів окупаційної адміністрації РФ, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Разом із цим громадянка України ОСОБА_7 у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе), якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі - АТО), а в подальшому операції Об`єднаних сил (далі - ООС), яка, будучи суддею апеляційного суду Луганської області та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної агресії та тимчасової окупації території України в Луганській області, маючи умисел на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в України, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в захопленні державної влади України, особисто взяла участь в утворенні та функціонуванні на території Луганської області системи незаконних органів окупаційної влади, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

Так, перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області, приблизно в 2014 року більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_7 увійшла до складу так званого «міністерства державної безпеки луганської народної республіки» та стала там так званим куратором «судової гілки ЛНР» - органу псевдодержавного утворення створеного для підтримки збройної aгpeciї РФ, захоплення державної влади в Україні, зміни її меж території та державного кордону.

Діючи у складі міністерства державної безпеки луганської народної республіки, за попередньою змовою з іншими, на даний час не встановленими слідством особами, сприяла формуванню судової гілки ЛНР та в подальшому розробці проектів кодексів та інших законотворчих актів, які почали формувати так звану правову систему у так званій «ЛНР». Дані законопроекти направлені на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні шляхом надання владних повноважень у сфері різних галузей права не передбаченим на це законодавством України суб`єктам окупаційної адміністрації РФ, імплементації норм законодавства РФ в так зване "законодавство ЛНР" та припинення дії діючого законодавства України на території тимчасово окупованої частини Луганської області.

У подальшому, з метою легалізації цих проектів документів на тимчасово окупованій території Луганської області та створення у населення хибного уявлення про законність окупаційної адміністрації РФ, ix було опубліковано на веб-сайті "народної ради ЛНР" та інших інтернет pecypcax пов`язаних із незаконною діяльністю «ЛНР» та РФ на тимчасово окупованій частині Луганської області.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області діючи з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, за попередньою змовою групою осіб, сприяла органу окупаційної адміністрації РФ у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом формування судової гілки ЛНР та в подальшому приймала участь у підготовці законопроектів, які містять імплементовані норми російського законодавства та надають повноваження у відповідних сферах права органам окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2017 році, але не пізніше 07.12.2017 підготувала та подала документи для зайняття посади "керівника адміністрації голови ЛНР". В подальшому наказом в.о. голови ЛНР №754/01/12/17 від 07.12.2017 вона була призначена на вищезазначену посаду, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника "адміністрації ЛНР" - тобто приймати особисту участь у діяльності органу окупаційної адміністрації РФ.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_7 , спрямованих на захоплення державної влади в Україні, порушуючи присягу судді, самостійно надала згоду на зайняття адміністративної посади у адміністрації ЛНР.

Займаючи дану посаду та фактично перебуваючи у складі окупаційної адміністрації РФ, виконувала окрім адміністративних обов`язків, які передбачені посадою, ще й представницькі функції та проводила агітації серед населення окупованої частини Луганської області з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

В подальшому продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2022 році, але не пізніше 20.12.2022 надала добровільну згоду на зайняття посади сенатора від Луганської народної республіки у Раді Федерації Федерального Зібрання російської федерації. Вищезазначену посаду ОСОБА_7 обіймає з 20.12.2022 по теперішній час.

Перебуваючи фактично у складі окупаційної адміністрації РФ, поряд із здійсненням інших повноважень виконує представницьку та законотворчу функцію у російській федерації, що поширюється зокрема і на окуповану територію України. Тим саме забезпечуючи становлення, функціонування всіх гілок влади окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території України та проведення підривної діяльності проти України.

Вищезазначені дії ОСОБА_7 спрямовані на передачу частини території України шляхом уявного утворення на її території іншої "суверенної держави", сприяла представникам РФ у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України органів окупаційної адміністрації РФ, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Поруч із цим дії ОСОБА_7 з становлення окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області спрямовані на передачу частини території України під юрисдикцію окупаційної адміністрації РФ шляхом сприяння утворенню та наданню ознак державного утворення так званій "луганській народній республіці".

Зазначеними діями ОСОБА_7 сприяла представникам РФ у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України судового органу окупаційної адміністрації РФ, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Окрім того, у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_7 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі - АТО), а в подальшому операції Об`єднаних сил (далі - ООС), яка, будучи суддею апеляційного суду Луганської області та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної агресії та тимчасової окупації території України в Луганській області, діючи умисно, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в захопленні державної влади України, особисто взяла участь в утворенні та функціонуванні на території луганської області системи незаконних органів окупаційної влади, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

Так, перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області, приблизно в 2014 року більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_7 увійшла до складу так званого «міністерства державної безпеки луганської народної республіки» та стала там так званим куратором «судової гілки ЛНР» - органу псевдодержавного утворення створеного для підтримки збройної arpeciї РФ, захоплення державної влади в Україні, зміни її меж території та державного кордону.

Діючи у складі міністерства державної безпеки луганської народної республіки, за попередньою змовою з іншими на даний час не встановленими слідством особами сприяла формуванню судової гілки ЛНР та в подальшому розробці проектів кодексів та інших законотворчих актів, які почали формувати так звану правову систему у так званій «ЛНР». Дані законопроекти направлені на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні шляхом надання владних повноважень у сфері різних галузей права не передбаченим на це законодавством України суб`єктам окупаційної адміністрації РФ, імплементації норм законодавства РФ в так зване "законодавство ЛНР" та припинення дії діючого законодавства України на території тимчасово окупованої частини Луганської області.

У подальшому, з метою легалізації цих проектів документів на тимчасово окупованій території Луганської області та створення у населення хибного уявлення про законність окупаційної адміністрації РФ, ix було опубліковано на веб-сайті "народної ради ЛНР" та інших інтернет pecypcax пов`язаних із незаконною діяльністю «ЛНР» та РФ на тимчасово окупованій частині Луганської області.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Луганської області, діючи з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, за попередньою змовою групою осіб, сприяла органу окупаційної адміністрації РФ у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом формування судової гілки ЛНР та в подальшому приймала участь у підготовці законопроектів, які містять імплементовані норми російського законодавства та надають повноваження у відповідних сферах права органам окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2017 році, але не пізніше 07.12.2017 підготувала та подала документи для зайняття посади "керівника адміністрації голови ЛНР". В подальшому наказом в.о. голови ЛНР №754/01/12/17 від 07.12.2017 вона була призначена на вищезазначену посаду, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника "адміністрації ЛНР" - тобто приймати особисту участь у діяльності органу окупаційної адміністрації РФ.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_7 , спрямованих на захоплення державної влади в Україні, порушуючи присягу судді, самостійно надала згоду на зайняття адміністративної посади у адміністрації ЛНР.

Займаючи дану посаду та фактично перебуваючи у складі окупаційної адміністрації РФ, виконувала, окрім адміністративних обов`язків, які передбачені посадою, ще й представницькі функції та проводила агітації серед населення окупованої частини Луганської області з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території Луганської області та створенні уяви у цивільного населення про нібито «законність» створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

В подальшому продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою мати можливість продовжувати надавати допомогу іноземній державі, а саме РФ у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, самостійно у 2022 році, але не пізніше 20.12.2022 надала добровільну згоду на зайняття посади сенатора від Луганської народної республіки у Раді Федерації Федерального Зібрання російської федерації. Вищезазначену посаду ОСОБА_7 обіймає з 20.12.2022 по теперішній час.

Перебуваючи фактично у складі окупаційної адміністрації РФ, поряд із здійсненням інших повноважень виконує представницьку та законотворчу функцію у російській федерації, що поширюється зокрема і на окуповану територію України. Тим саме забезпечуючи становлення, функціонування всіх гілок влади окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території України та проведення підривної діяльності проти України.

Виконуючи вказані функції, ОСОБА_7 , в період з 2014 року по теперішній час, грубо ігноруючи вимоги ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, зрадила присягу судді Українському народові, забезпечила встановлення i зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних судових органів «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення влади верховенства влади України на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням території м. ЛуганськЛуганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їй письмове повідомлення про підозру від 05.10.2023 у день складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурората офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000030 від 04.02.2015, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, допиту як підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Стороною обвинувачення 05.10.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме на офіційному сайті Офісу Генерального прокурората офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр».

Таким чином 05.10.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацію майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину - вчинення його умисно, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора рф, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме територія м. Луганськ Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрюванапрацевлаштована, що дає її можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_7 , яка своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією з 2014р. щодо формування на території суверенної держави України, окупаційних органів так званої «ЛНР», підтримав дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою роботу у незаконно створеній окупаційній адміністрації рф на посаді сенатора від Луганської народної республіки у Раді Федерації Федерального Зібрання російської федерації.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_7 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК Українидо неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що не погоджена правова позиція з підозрюваною ОСОБА_7 , просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши прокурора, захисника, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянці ОСОБА_7 підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , хоча і є особою раніше не судимою, однак підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, зокрема, за ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК Україниє особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких, за ч.3 ст.109 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк з конфіскацією майна або без такої; за ч.2 ст.110 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої; за ч.1 ст. 111 КК Українипередбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, відповідно.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 або вчинення інших кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, то про його наявність свідчить те, що тимчасова окупація території України, а саме територія м. Луганськ Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрюванапрацевлаштована, що дає її можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин, поведінка підозрюваної ОСОБА_7 , яка своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією з 2014р. щодо формування на території суверенної держави України, окупаційних органів так званої «ЛНР», підтримав дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою роботу у незаконно створеній окупаційній адміністрації рф на посаді сенатора від Луганської народної республіки у Раді Федерації Федерального Зібрання російської федерації.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_7 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК Українидо неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 16 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1 ст. 111 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.6 ст.193 КПК України, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваноої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 08 год. 30 хв. 31 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1