печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ "Жилстройсервис-2", про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ "Жилстройсервис-2", звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з майна.

В обґрунтування вимог клопотання особа, яка подала клопотання зазначає, що арешт накладено необґрунтовано.

Заявник у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги клопотання про скасування арешту підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 14.01.2021 року за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України та інших органів під час видачі дозвільних документів на будівництво, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З ухвали слідчого судді вбачається, що при накладенні арешту на майно ТОВ «Жилстройсервис-2», яке розташоване за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 60/1, слідчий суддя виходив з того, що воно визнано речовими доказами.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час розгляду клопотання про скасування арешту судом встановлено, що прокурор ґрунтує свої висновки тим, що дозвільні документи щодо готовності об`єкта до експлуатації було видано на підставі підроблених документів; частина комплексу виходить за межі виділених ТОВ «Жилстройсервис-2» земельних ділянок, тобто відбулось самовільне заняття земельної ділянки; частина комплексу зведена на ділянці, яка відноситься до об`єкта рекреаційного призначення, а відтак будівництво та введення в експлуатацію на такі об`єкти заборонено, на підставі тверджень експертного дослідження.

Разом з тим, є висновки експертиз, які зазначають, що є підстави свідчити, що даний комплекс не зберіг на собі сліди правопорушення, або є об`єктом правопорушення, або може виступати доказом у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Суд приходить до висновку, що співвідношення та співмірність наведених доказів свідчить на користь висновків експертів, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а самі висновки ґрунтуються на більш повному дослідженні всіх обставин справи, і посилання заявника на їх об`єктивність ані слідчим, ані прокурором не спростовані.

Саме по собі визнання органом досудового розслідування майна речовим доказом, без наявності відповідних критеріїв, не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту.

Слід звернути увагу, що у даному кримінальному провадженні протягом тривалого часу жодній особі не повідомлено про підозру, а предметом досудового розслідування є видача документів, а не саме майно.

Органом досудового розслідування вже здійснені всі необхідні дії по огляду об`єкта нерухомості у квітні 2023 року. Посилання прокурора на недобудованість об`єктів нерухомості, які ставить під сумнів заявник, теж лишились неспростованими.

Окрім цього, під час огляду об`єкта ОСОБА_5 документів на підтвердження статусу "спеціаліста" не надав та не послався на жодний нормативний акт у висновку, як стверджує заявник.

Слідчий суддя виходить з принципу змагальності як основоположного при розгляді, зокрема, і зазначеного клопотання.

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для скасування арешту, з метою забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а також у зв`язку із відсутністю обгрунтованих підстав для його застосування, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 п.1 ст. 174, ч.3 ст.174 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ "Жилстройсервис-2", про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 08 листопада 2023 року, № 757/50569/23-к, а саме з:

- земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0005, площею 0.4361 га.,

за адресою: Одеська обл.., м. Одеса, бульвар Французький, будинок 60/1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві приватної власності ТОВ «Житстройсервис-2» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0008, площею 0.513 га.,

за адресою: Одеська обл.., м. Одеса, бульвар Французький, будинок 60/1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві комунальної власності Територіальній громаді м. Одеса в особі Одеської міської ради та передана в оренду ТОВ «Жилстройсервис-2» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0009, площею 0.151 га за адресою: Одеська обл., м. Одеса, бульвар Французький, будинок 60/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві комунальної власності Територіальній громаді м. Одеса в особі Одеської міської ради та передана в оренду ТОВ «Жилстройсервис-2» ();

- об`єктів нерухомого майна, які належать на праві приватної власності ТОВ «Жилстройсервис-2» (), які входять до складу комплексу «Aston Hall», та розташовані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, бульвар Французький, будинок 60/1, відповідно до переліку, визначеного в резолютивній частині Ухвали, шляхом скасування заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним, а також скасування заборони будь-яким особам вчиняти дії, направлені на його відчуження, зміну власника, приховування, підміну, пошкодження та інші дії з вищезазначеним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1