490/91/24 08.01.2024
н/п 1-кс/490/298/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/91/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч.1 ст.111-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, а саме на:

-1/2 частки земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер: :01:198:0013, реєстраційний номер майна: 32580624, загальною площею земельної ділянки (кв.м): 670, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-1/2 частки житлового будинку, реєстраційний номер майна: 32580624, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000281 від 19.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

03.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України та ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

Також слідчий просив про розгляд клопотання без участі особи, у володінні та власності якої знаходиться вказане нерухоме майно та з метою унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його підставність, наявність ризику відчуження нерухомого майна задля уникнення можливої його конфіскації як покарання в разі прийняття ймовірного рішення про призначення відповідного покарання за результатами розгляду кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для розгляду клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, що не позбавляє вказаних осіб в подальшому на звернення до суду з відповідними клопотаннями в разі задоволення клопотання про накладення арешту на нерухоме майно.

Як встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч.1 ст.111-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч.1 ст.111-2 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, РФ та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який визнається РФ та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

Рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення російської федерації на територію України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року президент РФ публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію РФ проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз 06.11.2023 Законом України № 3429-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 16.11.2023, строком на 90 діб.

Таким чином, у період з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по цей час на всій території України введено та діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням РФ військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

З 24.02.2022 збройні формування рф вторглися на територію Херсонського району Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсон, Херсонського району Херсонської області (у тому числі м. Олешки) є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою збройних сил РФ.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Окрім того, відповідно до додатку до наказу міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією зазначено, що Олешківська міська територіальна громада Херсонської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Після тимчасової окупації території Олешківської міської територіальної громади Херсонської області представниками збройних формувань російської федерації встановлено фактичний контроль за суспільним життям на цій території України та узурповано всі владні повноваження шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, у тому числі у сфері охорони здоров`я, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного та психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом із цим, у період квітень-травень 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської області цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію так звану - «Военно - гражданскую администрацию Херсонской области», у складі якої функціонують органи і структури, що функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних і комунальних підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території Херсонської області та, зокрема, на території Олешківської міської територіальної громади Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних підприємствах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, була інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

У листопаді 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 , мешканка м. Олешки Херсонського району Херсонської області, звільнилась за власним бажанням з посади начальника відділу обслуговування громадян № 5 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Так, громадянка України ОСОБА_5 , у лютому 2023 року (більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, будучи достовірно обізнаною про збройну агресію російської федерації проти України, а також про факт захоплення частини Херсонської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, погодилася на пропозицію невстановлених представників окупаційної адміністрації російської федерації у місті Олешки Херсонського району Херсонської області та добровільно зайняла посаду так званого «начальника отдела по делам детей, опеки и попечительства Алешкинской военно-гражданской администрации», що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території м. Олешки Херсонського району Херсонської області.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої .

Крім того, у подальшому, у період часу з початку липня 2023 року (більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено) продовжуючи свою злочинну діяльність, громадянка України ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний задум, будучи достовірно обізнаною про збройну агресію російської федерації проти України, а також про факт захоплення частини Херсонської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, погодилася на пропозицію невстановлених представників окупаційної адміністрації російської федерації у місті Олешки Херсонського району Херсонської області та добровільно зайняла посаду так званого «заместителя главы военно-гражданской администрации Алешкинского муниципального округа», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Олешки Херсонської області, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої .

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, громадянка України ОСОБА_5 , достовірно знаючи про розпочате широкомасштабне вторгнення держави-агресора на територію України, нанесення ракетно-бомбових ударів по військових та цивільних об`єктах України, а також введення на територію суверенної країни військ держави-агресора, достеменно знаючи про факт захоплення території Херсонської області збройними силами російської федерації, та про те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною частиною України, перебуваючи в окупованому м. Олешки, приблизно на початку лютого 2023 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, підтримуючи агресію російської федерації проти України, добровільно вступила до політичної партії російської федерації «Единая россия» і зареєструвалася, як кандидат в депутати на незаконних виборах так званих «депутатов законодательного органа Херсонской области», призначених російською федерацією на вересень 2023 року.

Продовжуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 на початку вересня 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), добровільно взяла участь в проведенні незаконних виборів депутатів до так званої «Херсонской обласной думы и местных муниципальных образований», організованих представниками російської федерації та її окупаційною адміністрацією, як кандидат у депутати від політичної партії держави-агресора «Единая россия», до незаконного органу влади, так званого «Совета депутатов Алешкинского муниципального округа».

За результатами проведених у період часу з 08 по 10 вересня 2023 року представниками російської федерації та її окупаційною адміністрацією на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконних виборів, громадянка України ОСОБА_5 , добровільно обрана депутатом до незаконного органу влади, так званого «Совета депутатов Алешкинского муниципального округа» після чого, орієнтовно в кінці вересня 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) реалізуючи рішення депутатів незаконного органу влади, добровільно та умисно зайняла посаду так званого «председателя Совета депутатов Алешкинского муниципального округа» створеному на тимчасово окупованій території Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, в окупаційній адміністрації держави-агресора, що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої .

У подальшому, у період з лютого 2023 по грудень 2023 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 обіймаючи псевдопосади так званого «начальника отдела по делам детей, опеки и попечительства Алешкинской военно-гражданской администрации», «заместителя главы военно-гражданской администрации Алешкинского муниципального округа» та «председателя Совета депутатов Алешкинского муниципального округа», з метою завдання шкоди Україні, її територіальній цілісності та недоторканості, а також бажаючи допомогти державі агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчиняла умисні дії, спрямовані на допомогу (пособництво) російській федерації, збройним формуванням російської федерації та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом підтримки дій та рішень держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації, зокрема:

*регулярно, за допомогою мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , зверталася до мешканців тимчасово окупованої Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, які мають статус опікунів і, посилаючись на законодавство російської федерації, вимагала від них прибути в окупаційну адміністрацію та надати документи, що містять персональні дані і підтверджують опікунство, погрожуючи позбавленням опікунських прав на дітей;

*схиляла опікунів мешканців Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, вивозити їх підопічних дітей на територію російської федерації під приводом санаторно-курортного лікування та відпочинку;

*особисто приймала участь у тимчасовому вилученні дитини із сім`ї за порушення санітарно-гігієнічних умов проживання;

*переконувала мешканців тимчасово окупованої території Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області у необхідності їх документування відповідно до законодавства російської федерації, отримання паспортів російської федерації, страхових номерів індивідуального особового рахунку застрахованої особи в системі обов`язкового пенсійного страхування росії (СНИЛС), ідентифікаційних номерів платників податків (ИНН);

*організовувала функціонування незаконного створеної установи «военно-гражданской администрации Алешкинского муниципального округа» на тимчасово окупованій території Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області та забезпечувала проведення примусової евакуації цивільного населення з м. Олешок Херсонського району Херсонської у російську федерацію;

*неодноразово брала участь у мітингах і заходах, що проводила окупаційна влада.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 111-2 КК України, що згідно ст..12 КК України відносить до категорії особливо тяжких злочинів, санкціє якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджена зібраними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на праві приватної спільної часткової власності належить:

*1/2 частки земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер: :01:198:0013, реєстраційний номер майна: 32580624, загальною площею земельної ділянки (кв.м): 670, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

*1/2 частки житлового будинку, реєстраційний номер майна: 32580624, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві приватної спільної часткової власності, а саме:

*1/2 частки земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер: :01:198:0013, реєстраційний номер майна: 32580624, загальною площею земельної ділянки (кв.м): 670, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

*1/2 частки житлового будинку, реєстраційний номер майна: 32580624, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1