Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/103/2023 Справа № 641/7298/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської

області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого,

одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.07.1988 року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі;

2) 10.07.1991 року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 1 року позбавлення волі;

3) 27.11.1992 года року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі;

4) 26.05.1994 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 229-6 ч.1, 43 КК України в редакції 1960 року до 2 років 10 місяців 20 днів позбавлення волі;

5) 11.06.1997 года Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 140 ч.3, 208 КК України в редакції 1960 року до 4 років позбавлення волі;

6) 14.03.2002 року Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 13.08.2007 року Червонозаводским районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки;

8) 27.12.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 263 ч.2 КК України до штрафу 510 грн.;

9) 10.07.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

18.08.2017 року близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку № 113 по вул. Ньютона в м. Харкові, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення смерті ОСОБА_7 , 1986 р.н., заздалегідь взявши ніж, діючи умисно, тримаючи ніж в правій руці наніс ОСОБА_7 два удари вказаним ножем в область спини, умисно спричинивши ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення правої половини спини, яке проникає в плевральну порожнину, та в своїй течії ускладнилось розвитком правобічного гемопневмотораксу та постравматичної пневмонії, яке загоїлось з утворенням рубця та згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тідесних ушкоджень; - колото-різане поранення лівої половини спини, яке не проникає у грудну порожнину, загоїлось з утворенням рубця та згідно з висновком судово-медичної експертизи належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше трьох тижнів (21 дня).

Після цього знайомі ОСОБА_7 , які знаходились поруч, відігнали ОСОБА_5 від потерпілого та викликати швидку медичну допомогу, працівники якої вчасно надали першу медичну допомогу останньому та доставили його до медичного закладу, тим самим врятувавши його від настання смерті.

Отже, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для проведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_7 , однак з причин, що не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний намір до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав, та пояснив, що 18.08.2017 року він знаходився поблизу Комунального ринку в м.Харкові, де шукав знайомого для придбання наркотичних засобів. Однак натомість зустрів ОСОБА_8 з двома чоловіками, який повідомив, що знає де можна знайти їх спільного знайомого та запропонував свою допомогу, після чого всі вони пішли до квартири, в якій проживав ОСОБА_8 . Коли вони прийшли до житла ОСОБА_8 між ними відбулась сварка, в ході якої з ОСОБА_8 та двоє чоловіків нанесли численні тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а також забрали належні йому грошові кошти та мобільний телефон. Після зазначеної бійки він змив кров та пішов додому. Знаходячись за місцем свого проживання він не міг заспокоїтись та забути про своє приниження, а тому взяв цільнометалевий ніж довжиною леза близько 19 см., та направився до житлового будинку, де напередодні відбулась сварка. Повернувшись на вказане місце він побачив ОСОБА_8 , який разом з двома іншими чоловіками рухався по алеї до будинку. У вказаний момент часу ОСОБА_8 рухався позаду двох раніше не відомий йому чоловіків. Він підійшов ззаду до ОСОБА_8 і наніс два удари ножем в бік тулубу, після чого ОСОБА_8 почав кричати. Після другого удару ножем ОСОБА_8 почав тікати в напрямку під`їзду, однак упав на землю і до нього підбігли його приятелі. Після чого він пішов додому, та по дорозі побачив кіоск «Кулінічі», на дах якого він закинув ніж, яким наніс удари ОСОБА_8 . Вранці його було затримано працівниками поліції, яким він вказав на місце знаходження ножа.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового засіданні у цьому кримінальному проваджені за його відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України не заперечувала. При ухваленні вироку суду покладалася на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та необхідність встановлення порядку дослідження письмових доказів в порядку їх отримання органами досудового розслідування.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, про наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину та доведеності його вини у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) та який суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працює, розлучений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину, вчинення обвинуваченим закінченого замаху на вчинене правопорушення,наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вчинення ОСОБА_5 , а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі, і вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі у вигляді 7 років 4 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 18.08.2017 року.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 18 серпня 2017 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2017 року на вилучений під час огляду місця події від 18.08.2017 року на даху торгівельного кіоску «Кулінічі» за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, 141, металевий побутовий ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору.

Речовий доказ футболку чоловічу з коротким рукавом рожевого кольору зі слідами РБК, шльопанець чоловічий коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні камері речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області (Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області) згідно квитанції № 00489 від 16.10.2017 року знищити після набрання вироком законної сили.

Речові докази: ніж цільнолитий заводського виробництва, з металу сірого кольору, загальною довжиною 32 см, на лівій щоці мається заводський штамп «Berg Hoff» та чохол шкіряний, які знаходяться на зберіганні камері речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області (Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області), згідно квитанції № 00490 від 16.10.2017 року знищити після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ спортивну кофту чорного кольору з вставками, яка була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 згідно розписки від 14.10.2017 року вважати повернутим ОСОБА_5 .

Речові докази: два металеві реєстраційній автомобільні номери НОМЕР_1 , стартовий пістолет, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 згідно розписки від 16.10.2017 року вважати повернутими ОСОБА_10 .

Речовий доказ паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 26.09.2007 року Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області, військовий квиток № НОМЕР_3 виданий 15.05.2008 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1