Справа №487/7626/23
Провадження №1-кс/487/4364/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001718, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2023 слідчий Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001718, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, посилаючись на недоведеність ризиків просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторонін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001718 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав вибухові пристрої, які в подальшому незаконно зберігав в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Так, 24.10.2023 року в період часу з 11:30 по 16:26 годину, під час проведення санкціонованого обшуку в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а власником якого являється ОСОБА_4 було виявлено та вилучено:

- підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ-2 у кількості 7 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії небезпечний

- підривачі до ручних гранат типу УДЗ у кількості 12 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- корпуси гранат типу РГО у кількості 11 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 3 категорії обмежено небезпечний;

- гранати типу DM51А2 (виробництво Німеччини) у кількості 4 шт. які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- 40 мм гранатометі постріли типу ВОГ-25 у кількості 15 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) у кількості 1 шт., з маркування №КТ281139, яка згідно довідки про категорію небезпечності відноситься до 2 категорії небезпечний.

Вказані вибухові пристрої ОСОБА_4 незаконно зберігав в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а без передбаченого законом дозволу.

25.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 а саме: протокол обшуку від 24.10.2023 в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а, Протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК; Довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, може вчинити інше кримінальне правопорушення у разі не встановлення відповідних процесуальних обмежень.

Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, можливо скоїв злочин в період воєнного часу.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 7 років .

Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 .

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства та повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до 24.12.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.10.2023 о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1