Провадження № 1-кс/752/1515/23
У Х В А Л А

23.02.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003185 від 25.11.2022 р.,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003185 від 25.11.2022 р.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність обгрунтованої підозри, ризики, передбачені ст.177 КПК України, тяжкість злочину, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав його, просив задовольнити, зазначаючи на наявність доказів, що підтверджують обгрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також зазначив про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, однак не погодився з підставами щодо обґрунтованості ризиків, оскільки його підзахисний не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчою групою слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003185 від 25.11.2022 р.

25.11.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 26.11.2022 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 10.02.2023 р. продовжено до п`яти місяців.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.01.2023 р. продовжено тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 .

В силу положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Як встановлено в ході судового розгляду на момент розгляду клопотання досудове розслідування не завершено в зв`язку з необхідністю отримання висновків призначених судових експертиз, необхідності допиту свідків.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.

Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час розгляду клопотання встановлено наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри та можливість вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, що підтверджується письмовими доказами, долученими до клопотання, і зазначеним обставинам надавалась оцінка під час застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів, долучених до клопотання на підтвердження обгрунтованості підозри, для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо наявності підстав для продовження тримання особи під домашнім арештом, слідчий суддя приймає до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться неповнолітні діти, одружений, не має постійного доходу, раніше до кримінального відповідальності не притягувався.

Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

В ході судового розгляду прокурором доведено і не спростовано стороною захисту, що ризики можливого переховування від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню у інший спосіб, впливу на свідків, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих дій, які існували на момент застосування запобіжного заходу, продовжують існувати.

Зважаючи на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню у інший спосіб, впливу на свідків, з огляду на тяжкість покарання, беручи до уваги обставини, викладені в ст.178 КПК України, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії раніше обраного запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає за необхідне продовжити дію покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході досудового розслідування, та запобігти існуючим ризикам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 182, 183, 193-196, 199, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003185 від 25.11.2022 р. задовольнити.

Продовжити тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 23.04.2023 р.

Ухвалу надіслати до виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя