Справа № 576/1852/23
Провадження № 1-кп/576/232/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000049 від 13.02.2023 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем і проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця у званні молодшого сержанта, в умовах воєнного стану, діючи умисно та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин 24.01.2023 р. не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 та перебував за межами вказаної військової частини та не виконував обов`язків військової служби до 30.05.2023 р. проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він 7 січня померла його дружина та йому дали у військовій частині відпустку на поховання на 10 днів. Внаслідок пережитого стресу, він не повернувся у військову частину по закінченні відпустки. У кінці травня він оговтався і вирішив продовжити службу.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При встановлених обставинах та враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї провини і його деталізовані, логічні і послідовні покази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем і проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, умисно не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд визнає згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Одночасно суд приймає до уваги й ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується позитивно, є військовослужбовцем, причину через яку він виїхав у відпустку, яка була викликана смертю дружини, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має історії попередньої кримінальної діяльності, дав в судовому засіданні негативну оцінку своїм діям, згідно досудової доповіді органу пробації має середні ризики небезпеки.

Враховуючи вказані обставини та наявність пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вирішує на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді арешту.

При цьому, слід зазначити, що початок вчинення злочину відбувся до набрання чинності Законом України №2839-ІХ від 13.12.2022 р. (набрав чинності 27.01.2023 р.) «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці».

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, в даному випадку, може бути застосована ст. 69 КК України в редакції станом на час вчинення злочину, тобто без обмежень, передбачених вищевказаним Законом.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу прибуття на гауптвахту.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1