ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/ 1611 /23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи не від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002592 від 04.12.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, з його слів розлученого, має дочку, 2018 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з його слів мешкає: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2022 за ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 8 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, звільнений 09.08.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

До ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", строком до 01.02.2024 року, включно, та визначено суму застави у розмірі 175 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 469700 грн., після внесення якої підозрюваного вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду у термін визначений слідчим, прокурором чи судом; не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Підозрюваний просить змінити рішення і обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави, у зв`язку з важким матеріальним становищем, оскільки він має на утриманні дружину та доньку 2018 року народження.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, прийнявши до уваги його міцні соціальні зв`язки та наявність двох неповнолітніх дітей та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановленням розміру застави у двадцять прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн., а якщо під час розгляду буде визнано, що підозра ґрунтується на доказах, отриманих незаконним шляхом, відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що судом необґрунтовано було визначено розмір застави у 175 прожиткових мінімумів, що становить 469 700 грн., та не було взято до уваги, що на утриманні у підозрюваного неповнолітня дитина та мати похилого віку. Вважає обраний судом розмір застави надто великим, який підозрюваний не в змозі сплатити, що в цьому разі буде спричиняти збитки державі та її Збройним Силам. При цьому, розмір застави в 20 прожиткових мінімумів, він би зміг внести і це не буде надмірним тягарем для нього. Крім цього, на думку захисника, судом не враховано наявність у підозрюваного місця проживання та реєстрації та того, що він не скоював насильницькі злочини. Крім того, на його думку не враховано судом, що наразі, в період воєнного стану, в України пересуватися її територією безконтрольно, неможливо.

Захисник просить в судовому засіданні дослідити клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього документи та застосувати при винесенні рішення судом рішення ЄСПЛ.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний, його захисник та прокурор в судове засідання не з`явилися, були, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи.

Прокурор надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга підозрюваного та його захисника не стосується погіршення становища підозрюваного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002592 від 04.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування, у невстановлений час у невстановленому місці у ОСОБА_6 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану. Реалізуючи вказаний умисел, 04.12.2023 року близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_6 підійшов до приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_9 , де діючи в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 від 24.02.2022 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він проник до вказаного домоволодіння, заліз на підвіконня та через вікно ванної кімнати шляхом його віджиму, проник до середини будинку, де таємно викрав з гардеробної кімнати майно: грошові кошти у розмірі 10050 (десять тисяч п`ятдесят) доларів США купюрами по 100 доларів США і одна 50 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 04.12.2023 становить 369 840 грн., 100000 (сто тисяч )гривень купюрами по 1000 гривень, золоті прикраси: дві обручки, три золоті каблучки, пара сережок, дві булавочки одна з яких з підвіскою янголят, два хрестика з розп`яттям, ланцюг змійка довжина 50 см., з хрестиком із камінням цирконієм, ланцюг золотий 585 проба довжина 55 см., плетіння якірне, два однакових кожані шнурка чорного кольору, ланцюг з підвіскою підкова біжутерія, срібні прикраси купюра 500 гривень, 999 проба, вага 124 грами, браслет ПАНДОРА розмір 17 925 проба, з пусетами зі срібла 925: дві собаки, «шарм» рожевий, «шарм» зі срібла з бантиком, підвіска у формі зірки, 925 проба, каблучка 925 проба в обмотці каучуку синього кольору, каблучка чоловіка 925 проба з написом ОСОБА_11 , підвіска боксерська груша 925 проба вага 7,39, годинник ОМЕГА, срібного кольору, сумка бежевого кольору з замінника шкіри в якій перебувало 10000 гривень купюрами по 500 гривень, належне потерпілій ОСОБА_9 . Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 479 840 грн.

04.12.2023 року о 23:10 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а 05.12.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану.

05.12.2023 слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортом про злочин, протоколом огляду місця події від 04.12.2023 року, допитом потерпілої ОСОБА_9 від 05.12.2023 року, протоколом огляду речових доказів, постановою про визнання речовими доказами, протоколом затримання ОСОБА_6 від 04.12.2023 року з описом вилучених предметів (викраденого майна). Слідчий вважав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вважав, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, для запобігання зазначеним ризикам, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, стійких соціальних зв`язків не має, не працює, єдиним його доходом є злочинна діяльність у сфері незаконного заволодіння майна громадян, що на його думку, свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. При визначенні застави, слідчий просив, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, визначити заставу не менше 175 розмірі прожиткових мінімумів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Також суд врахував особу підозрюваного, який є громадянином України, не працевлаштований, розлучений, має дочку, 2018 р.н., яка з колишньою дружиною перебуває в Чехії, раніше неодноразово судимий, звільнився 09.08.2022 року, зареєстрований в Харківській області, мешкає з його слів в м. Харкові.

При цьому, суд зазначив, що посилання сторони захисту на тісні соціальні зв`язки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки підозрюваний не працює, розлучений, даних про утримання дитини суду не надано.

Слідчий суддя з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме того, що злочин, що інкримінований, є тяжким, з корисливих мотивів, дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому.

Дослідивши сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також відомості щодо особи підозрюваного, дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим для забезпечення підозрюваним виконування покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України. А тому, застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 175 прожиткових мінімумів, здатна забезпечити виконання підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність у нього в минулому судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та те, що він вчинив кримінальне правопорушення через незначний час після звільнення, не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 469 700 гривень, погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Вирішуючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, під час апеляційного розгляду ні підозрюваним, ані його захисником, не надано будь-яких доказів на підтвердження його матеріального та фінансового стану, а тому, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з наведеного.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, підозрюваний офіційно не працює, доказів знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, підозрюваним та його захисником не надано, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, раніше засуджений, в том числі за злочин проти власності, вчинив кримінальне правопорушення після звільнення, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на свідків або потерпілу, які на даний час не допитані.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 12 2023 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 01 02 2023 року, включно, із визначенням застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу підозрюваного, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3