ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2439/24
провадження № 1-кс/753/486/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву (скаргу) ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002020,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2024 ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з заявою (скаргою) на бездіяльність керівника слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0002020, у якому вона має статус потерпілого.

Скарга мотивована тим, що з моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР у даному кримінальному провадженні не проведено жодних процесуальних дій з метою забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що свідчить про бездіяльність керівника слідчого відділу.

За результатами вивчення матеріалів скарги слідчий суддя не встановив підстав для розгляду її по суті, оскільки скарга не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно пункту 10 статті 3 цього Кодексу кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом положень статей 214, 283 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується в момент вчинення прокурором, слідчим однієї з таких дій: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Стаття 7 цього Кодексу визначає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження серед яких забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, статті 303-308 цього Кодексу).

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності.

За приписами зазначеної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено частиною 1 статті 303 КПК України.

Отже ураховуючи, що ОСОБА_2 лише абстрактно посилається на невжиття дізнавачем заходів для збирання доказів, без вказівки на конкретну бездіяльність, яку вона оскаржує, нею фактично оскаржується бездіяльність, яка не може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування, що відповідно до положень частини 4 статті 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Що стосується посилань заявника на те, що дізнавач не розглянув її клопотання про перекваліфікацію кримінального від 16.12.2022, то вказана бездіяльність підлягає оскарженню в порядку, передбаченому частиною 1 статті 303 КПК України, оскільки стаття 220 цього Кодексу встановлює триденний строк для розгляду клопотань сторін кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, заявник не обмежений у праві оскаржувати до суду бездіяльність, яка полягає у нерозгляді його клопотань про проведення слідчих дій, проте відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України така скарга повинна бути подана протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

В даному випадку бездіяльність дізнавача щодо нерозгляду клопотання потерпілого від 16.12.2022 розпочалася на четвертий день після дня його отримання, а відтак строк оскарження цієї бездіяльності закінчився ще у грудні 2022 року, зі скаргою на цю бездіяльність заявник звернувся з пропуском встановленого процесуальним законом десятиденного строку, і питання про поновлення цього строку ним не порушується, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України є підставою для повернення скарги. В той же час, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Що стосується вимог заяви про зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочини, то слід зазначити наступне.

Дійсно статтею 303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За положеннями статті 214 цього Кодексу слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наведеного слідує, що право на оскарження слідчому судді бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор допустили таку бездіяльність, що передбачає подання особою заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Водночас ОСОБА_2 лише абстрактно посилається на неправомірні дії дізнавача без вказівки на те, що нею подавались заява або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, щодо її побиття та погроз розправою.

Якщо ж розцінювати заяву ОСОБА_2 як заяву про кримінальне правопорушення, то слід зазначити, що її вимоги виходять за рамки компетенції слідчого судді, оскільки повноваженнями щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань наділені лише слідчий, дізнавач та прокурор.

Вимоги скарги ОСОБА_2 в частині визнання її потерпілою та вручення пам`ятки про права та обов`язки ґрунтуються на положеннях статті 55 КПК України, яка визначає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (частина 1). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення викладені в заяві ОСОБА_2 від 20.06.2022 внесені до ЄРДР за № 0002020 02.09.2022 з правовою кваліфікацією за ст.356 КК України на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києві від 25.08.2022 прийнятої за результатами скарги ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (частина 2)..

За приписами частини 3 цієї норми потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 4 цієї норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Аналіз наведених положень кримінального-процесуального закону дає підстави для висновку, що ОСОБА_2 як особа, що подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, є потерпілою у кримінальному провадженні № 0002020. Статус ОСОБА_2 як потерпілого випливає і з того, що кримінальне провадження згідно внесеної до ЄРДР правової кваліфікації є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (ст. 477 КПК України). При цьому винесення слідчим або прокурором будь-яких процесуальних рішень з цього питання закон не вимагає, а лише зобов`язує слідчого вручити потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, проте строк вчинення цієї процесуальної дії вказана норма не визначає.

Отже зважаючи на те, що бездіяльність, яка полягає у ненаданні потерпілому пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки, законодавець не відніс до рішень, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність, яка не підлягає оскарженню.

Відтак, зважаючи на зміст заяви (скарги) ОСОБА_2 слідчий суддя дійшов висновку, що ним оскаржуються дії та бездіяльність, які не підлягають оскарженню, що відповідно до положень частини 4 статті 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись частиною 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва у кримінальному провадженні №0002020, в частині нерозгляду клопотання від 26.12.2022, повернути заявнику.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва у кримінальному провадженні № 0002020, яка полягає у не розслідуванні кримінального провадження, не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки та на бездіяльність службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1