Справа № 309/247/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/678/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, із професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року, ОСОБА_6 визнано винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 25 171(двадцять п`ять тисяч сто сімдесят одну) гривні 93 коп. матеріальної шкоди та 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

31.08.2020 року, близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із сусідом ОСОБА_8 , діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, хоча повинен був та міг передбачити настання зазначених наслідків, наніс йому удар правою рукою в область лобної ділянки голови, в результаті чого той впав із бетонної плити на глиняно-піщане покриття дороги, вдарився лівою половиною тіла, та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна правого ліктьового суглобу, підшкірного крововиливу лобної ділянки голови; закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки із зміщенням; закритого перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із зміщенням, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені статтею 128 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що неповнота дослідження доказів на досудовому розслідуванні та в суді призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що показання надані потерпілим ОСОБА_8 в судовому засіданні відрізняються від показань наданих ним на стадії досудового розслідування 31.08.2021 та 01.09.2021. беручи до уваги їх суперечливість та взаємовиключність, невідповідність показам свідків та обвинуваченого, наполягає на наданні потерпілим показів безпосередньо в суді апеляційної інстанції. Також вважає, що стороною обвинувачення «поза розумним сумнівом» не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 є винним в отриманні потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_6 діяв в стані злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати та ухвали новий вирок яким закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

До початку апеляційного перегляду надійшло клопотання від ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, прокурора, яка не заперечила, щодо звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з вказаного вироку від 19.11.2021, - обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Дані обставини підтверджено відповідними документами, що містяться в кримінальному провадженні. Зважаючи на вік ОСОБА_6 (69 років) та враховуючи стан здоров`я, останній не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження.

З часу вчинення ОСОБА_6 вищевказаного діяння минуло більше трьох років і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 перебував у розшуку, або строки давності переривалися чи зупинялися.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд визнає про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді