Справа № 206/1819/22
Провадження № 1-кп/206/56/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2023 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 12 травня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Станиця Луганська, Луганської області, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року близько 12 години 20 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, рухався по вул. Семофорній у Самарському районі м. Дніпро з боку вул. Залізноводської у напрямку вул. Генерала Родзієвського.

Керуючи автомобілем «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 12 травня 2022 року о 12 годині 20 хвилин водій ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Семафорній поблизу буд. № 13 в Самарському районі м. Дніпро, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох скальпованих ран - в лобній області ліворуч на межі росту волосся та в лобно - тім`яній області ліворуч, садна - в лобній області по центру ближче до межі росту волосся, закритого крайового перелому голівки правої плечової кістки з задовільним стоянням уламків, закритого компресійного перелому тіла першого поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, закритого спіралеподібного багатоуламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, синця в проекції нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, численних саден у кількості не менше 26-ти - по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по зовнішній та передньо-зовнішній поверхням правого гомілко-ступневого суглобу, по передній поверхні правої гомілки у середній третині, по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах, чотирьох синців - по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині, по зовнішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та верхньої третини та у нижній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», стверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи власним транспортним засобом - автомобілем марки «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виконання яких, знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в інкримінованому правопорушенні та попросив вибачення перед потерпілим ОСОБА_6 , а також пояснив, що він має стаж водія близько п`яти років. 12 травня 2022 року він рухався на своєму технічно справному автомобілі зі швидкістю близько 60 км/год. по вулиці Семафорній та попереду нього рухалась колона автомобілів (траурна процесія), яка складалась близько з п`яти автомобілів, які рухались зі швидкістю близько 50 км/год. Перед тим, як розпочати обгін колони, він побачив попереду, приблизно на відстані 100 метрів, на зустрічній смузі маршрутний автобус, який стояв на зупинці громадського транспорту. Він розраховував на те, що зможе успішно виконати обгін до місця зупинки маршрутного автобусу та розпочав маневр, однак виконати обгін йому не вдалось через те, що на зустрічну смугу виїхав автомобіль темно-синього чи чорного кольору та перегородив йому проїзд, через що йому довелось вжити заходів для гальмування та різко змінювати напрямок руху ліворуч аби не здійснити лобове зіткнення з маршрутним автобусом, який в цей час стояв на зупинці громадського транспорту. Обираючи в цей момент напрямок руху ним було також враховано, що попереду маршрутного автобусу знаходилось дерево, зіткнення з яким він також намагався уникнути та проїхав між ним та маршрутним автобусом саме на зупинку громадського транспорту. В цей момент він усвідомлював, що на зупинці громадського транспорту могли знаходитись люди, проте він їх не бачив. Уникаючи зіткнення з маршрутним автобусом та виїжджаючи на зупинку громадського транспорту він спочатку збив смітник, який знаходився на зупинці, а потім і потерпілого ОСОБА_6 . Наїзд на потерпілого ОСОБА_6 відбувся з правого боку автомобіля під його керуванням, після цього автомобіль перекинувся та залишився лежати на боку. Коли він самостійно виліз з перекинутого автомобіля, то побачив потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на землі та кричав. Він викликав швидку допомогу та патрульну поліцію, а самому ОСОБА_6 надавали першу допомогу інші люди. Після приїзду швидкої допомоги, ОСОБА_6 забрали до лікарні. Після дорожньо-транспортної пригоди він намагався зв`язатися з донькою ОСОБА_6 та дізнатися про його стан, але донька повідомила йому, що поки його неможна відвідувати. Під час зустрічні з донькою ОСОБА_6 , ним були передані останній 6 000,00 гривень у якості допомоги на лікування. Більше допомоги він не надавав, оскільки донька ОСОБА_6 не відповідала на його дзвінки.

Цивільний позов ОСОБА_3 не визнав та обґрунтував це тим, що його транспортний засіб був застрахований страховою компанією і вважає, що саме вона повинна покрити витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 . При цьому останній погодився із тим, що надані ним 6000,00 гривень недостатні для лікування ОСОБА_6 , а витрачені потерпілим 38 000,00 гривень на лікування є розумною сумою. Також ОСОБА_3 погодився і з спричиненою моральною шкодою потерпілому, однак визначений розмір моральної шкоди дуже великий та в нього фактично відсутня можливість її відшкодувати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 12 травня 2022 року о 12 годині 15 хвилин він стояв на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 13, до якої під`їжджав маршрутний автобус. В момент того, як маршрутний автобус під`їхав та зупинився перед ним, він повернув голову праворуч і побачив в 2-3 метрів від себе як на нього з зустрічного напрямку рухався автомобіль, який його збив. Через те, що він помітив автомобіль вже на незначній відстані від себе, він не встиг відійти. З якою швидкістю рухався автомобіль, йому не відомо, але він наїхав на нього передньою частиною та після удару він втратив свідомість, а коли отямився, то обличчя було у крові. Коли приїхала швидка допомога, то його забрали до лікарні, а водій, який його збив не намагався надати допомогу безпосередньо після ДТП. Через вказану дорожню-транспорту пригоду він отримав тілесні ушкодження та матеріальні збитки пов`язані з витратами на лікування, зазнав моральних страждань, у зв`язку із чим підтримав цивільний позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Потерпілий ОСОБА_6 також пояснив, що він звертався до страхової компанії ОСОБА_3 де йому повідомили, що до отримання рішення суду про визнання останнього винним вони не будуть нічого йому відшкодовувати. Також повідомив, що його донька намагалась зв`язатися зі ОСОБА_3 для вирішення питання щодо надання допомоги у добровільному порядку, але такі спроби виявились марними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює водієм на автобусному маршруті № 100 та має водійській досвід близько 25-ти років. Точної дати подій він не пам`ятає, але вони відбулись влітку близько 12 години 00 хвилин. Він рухався маршрутом по своїй смузі та зупинився на зупинці громадського транспорту, щоб підібрати людей. В цей час у зустрічному напрямку рухалась колона автомобілів (траурна процесія) приблизно зі швидкістю 40 км/год. В цей момент він помітив автомобіль Ford який виїхав на зустрічну смугу приблизно на відстані 100 метрів від того місця де стояв маршрутний автобус зі швидкістю приблизно 80 км/год. Йому здалося, що автомобіль Ford намагався проїхати між його маршрутним автобусом та колоною автомобілів, яка рухалась у зустрічному напрямку, але проміжок між ними був замалий. Автомобіль Ford став прямувати саме на маршрутний автобус та на відстані близько 5-ти метрів від нього, щоб уникнути прямого зіткнення, різко змінив напрямок руху ліворуч та наїхав на бордюр, збив смітник та людину, після чого перевернувся. Гальмівного шляху автомобіля Ford він не бачив. Чоловік, якого збив автомобіль лежав на землі та кричав від болю, в нього була розбита голова. Чи міг ОСОБА_3 бачити потерпілого ОСОБА_6 в момент здійснення маневру (різкого повороту ліворуч), йому не відомо, оскільки дерево, яке знаходилось на зупинці ймовірно могло перешкоджати обзору самої зупинки громадського транспорту. Також повідомив, що не бачив будь-яких інших автомобілів, які б виїжджали на зустрічну полосу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він має водійський досвід близько 10-ти років та влітку (більш точної дати назвати не може) близько 12 години 00 хвилин він рухався на автомобілі разом зі своєю дружиною по вулиці Семафорній у колоні автомобілів (траурній процесії). Він рухався 2 чи 3 машиною від початку колони зі швидкістю близько 20 км/год. та бачив маршрутний автобус, який зупинився попереду на зупинці громадського транспорту на зустрічній смузі. Подивившись у бокове ліве дзеркало, він побачив як виконував маневр з обгону автомобіль Ford, який рухався зі швидкістю близько 70-80 км/год. Автомобіль Ford намагаючись уникнути зіткнення з маршрутним автобусом виїхав на узбіччя, там де знаходились люди, і збив одного чоловіка, якого підкинуло вгору. Ніяких інших автомобілів не виїжджало на зустрічну смугу, окрім автомобіля Ford, оскільки вони рухалися щільною колоною та нікого не пропускали між автомобілями.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що події відбулись у проміжку часу з 11 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в той час коли вона разом з чоловіком ОСОБА_9 їхали на своєму автомобілі у колоні автомобілів (траурній процесії) за швидкістю близько 30-40 км/год. по вул. Семафорній. Їм на зустріч рухався маршрутний автобус, який зупинився на зупинці громадського транспорту. В цей час їх колону намагався обігнати автомобіль (марку не запам`ятала), що рухався зі швидкістю близько 70-80 км/год., який для того щоб уникнути зіткнення з маршрутним автобусом та деревом змінив напрямок руху у бік зупинки громадського транспорту де збив людину, а сам автомобіль після цього перевернувся. ОСОБА_10 пояснила, що після цього вони зупинились приблизно на 10 хвилин та вона викликала швидку допомогу. Додатково пояснила, що з їх колони автомобілів ніхто не виїжджав та не міг у неї вклинитись, оскільки автомобілі рухались щільно один до одного. Також ОСОБА_10 підтвердила, що вказаний автомобіль не вживав заходів для зниження швидкості (гальмування).

Крім повного визнання вини обвинуваченим, показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 травня 2022 року проведеного за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 13, з якого вбачається, що відбувся наїзд на пішохода, при цьому на дорозі були відсутні нерівності та пошкодження покриття, дорога асфальтована, суха та чиста, дорожнє покриття загальною шириною 9,1 метри, має дві смуги руху (одну в напрямку проведення огляду та одну в зустрічному напрямку), не має розділювальних смуг, до проїзної частини ліворуч та праворуч примикають бордюри, маються дорожні знаки 2.1, 3.29, 1.33, 5.45.1. Транспортний засіб Ford, номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження у вигляді розбитого лобового скла, капоту, переднього бамперу та пошкодженої сторони автомобіля (переднє крило біля двері, заднє крило). Зафіксовано слід ковзання (сліди шин) довжиною 14,9 метри. До протоколу додано також схему від 12 травня 2022 року (т. 1 а. с. 6-12);

-фототаблицею до протоколу огляду місця події на якій зафіксовано зупинку громадського транспорту, ділянку дороги, наслідки дорожньо-транспортної пригоди (збиту урну, перекинутий транспортний засіб Ford, який лежить на лівому боці), а також знаки дорожнього руху (т. 1 а. с. 14-17);

-відповіддю КНП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР за вих. № 12/12-13 від 06 червня 2022 року на запит слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 з якої вбачається, що по вул. Семафорній, за напрямком руху від вул. Буковинська до вул. Генерала Радієвського наявні знаки дорожнього руху: вул. Семафорна, буд. 10 1.33 «Діти», 3.29(40) «Обмеження максимальної швидкості»; вул. Семафорна вул. Генерала Радієвського 5.38.1 «Пішохідний перехід» (т. 1 а. с. 30);

-висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-22/14246-ІТ від 14 червня 2022 року з якого вбачається, що робоча гальмівна система автомобіля «ФОРД ФОКУС» на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані, система рульового керування автомобіля «ФОРД ФОКУС» на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані (т. 1 а. с. 44-47);

-висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 1301е від 09 червня 2022 року з якого вбачається, що за даними медичної документації та при огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох скальпових ран в лобній області ліворуч на межі росту волосся та в лобно-тім`яній області ліворуч, садна в лобній області по центру ближче до межі росту волосся; закритого крайового перелому голівки правої плечової кістки з задовільним стоянням уламків; закритого компресійного перелому тіла першого поперекового хребця без порушення функції спинного мозку; закритого спіралеподібного багатоуламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, синця в проекції нижньо-зовнішнього квадрату правої сідниці; чисельних саден у кількості не менше 26-ти по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по зовнішній та передньо-зовнішній поверхням правого гомілко-ступневого суглобу, по передній поверхні правої гомілки у середній третині, по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах; чотирьох синців по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині, по зовнішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та верхньої третини та у нижній третині. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини рухаючогося автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Ушкодження утворились незадовго до надходження на стаціонарне лікування у КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР». За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року (т. 1 а. с. 66-71);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11 червня 2022 року з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце 12 травня 2022 року навпроти будинку АДРЕСА_3 в ході якого свідок ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показав та розповів механізм скоєного наїзду на пішохода. Під час проведення слідчого експерименту було складено відповідну схему від 11 червня 2022 року та відомості зафіксовані на фототаблицю (т. 1 а. с. 79-87);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11 червня 2022 року з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце 12 травня 2022 року в районі будинку АДРЕСА_3 в ході якого свідок ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 показав та розповів механізм скоєної дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду на пішохода, який стався біля будинку 13 по вулиці Семафорній. Під час проведення слідчого експерименту було складено відповідну схему від 11 червня 2022 року та відомості зафіксовані на фототаблицю (т. 1 а. с. 88-95);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20 червня 2022 року з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце 12 травня 2022 року близько 11 години 30 хвилин на перехресті вул. Семафорної та вул. Красноводської в ході якого ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 , за участю понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 розповів та показав механізм скоєного наїзду на пішохода, який знаходився на зупинці громадського транспорту вул. Красноводська навпроти будинку 13 по вулиці Семафорній в місті Дніпрі. Під час проведення слідчого експерименту було складено відповідну схему від 20 червня 2022 року та відомості зафіксовані на фототаблицю (т. 1 а. с. 96-104);

-висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/104-22/17097-ІТ від 27 червня 2022 року з якого вбачається, що за умовами згідно показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_18 (які за своєю суттю збігаються з показами наданими ними в судовому засіданні), у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.4, 12.9 «Б» та 10.1 ПДР, при заданому механізмові події дії водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. п. 12.4 та 12.9 «Б» ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх (т. 1 а. с. 111-115).

До доводів обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що на момент подій йому завадив успішно здійснити обгін колони автомобілів інший автомобіль темно-синього чи чорного кольору, який неочікувано виїхав попереду нього та перегородив йому проїзд, суд відноситься критично, оскільки останні не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та спростовуються показами потерпілого та допитаних в судовому засіданні свідків.

Оцінивши у сукупності досліджені по кримінальному провадженні докази, враховуючи визнання вини обвинуваченим, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_19 , 2017 року народження, раніше не судимий.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , дотримуючись загальних засад призначення покарання, як це передбачено ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує і положення ст. 129 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 просить суд стягнути зі ОСОБА_3 на його користь 38 343,58 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 1 628 100,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на підставі того, що порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає, що потерплим не враховано те, що він 24 травня 2022 року передав 6 000,00 гривень дочці позивача ОСОБА_20 на лікування потерпілого, що підтверджується відповідною розпискою (т. 2 а. с. 74). Крім того, автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував, був застрахований відповідно до полісу № 208504200 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого складає 260 000,00 гривень, розмір франшизи 2000,00 гривень, тобто ТДВ «СК «КРЕДО» повинна відшкодувати позивачу суму на його лікування до 258 000,00 гривень. Також, в силу положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1927428, сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 200 000,00 гривень, тобто 5 % від зазначеної суми складає 13 000,00 гривень, які ТДВ «СК «КРЕДО» повинна відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 у якості компенсації за моральну шкоду. Крім іншого зазначає, що позовні вимоги пред`явлені не до всіх належних відповідачів (не пред`явлені до страховика ТДВ «СК «КРЕДО»), через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Від представника цивільного позивача ОСОБА_7 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки цивільний позивач не вважає передачу ОСОБА_3 6000,00 гривень заходом досудового врегулювання спору, оскільки загальний розмір спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди становить 338 343,58 гривень (до збільшення розміру позовних вимог до 1 666 443,58 гривень), а розписка доньки позивача про отримання коштів не свідчить про визнання відповідачем своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та про визнання позовних вимог. Крім того, потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Прокурор залишила вирішення питання щодо цивільного позову на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Водночас, ст. ст. 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_3 з приводу необхідності відмови у задоволенні позовної заяви на підставі того, що автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував, був застрахований, а позов навмисно пред`явлено не до всіх належних відповідачів, зокрема, до страховика ТДВ «СК «КРЕДО», суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З урахуванням вищевикладеного, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 553/219/16-ц (провадження № 61-2350св18) від 06 лютого 2018 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди пов`язаної із лікуванням внаслідок отримання тілесних ушкоджень позивачем підлягає частковому задоволенню, а саме в обсязі відшкодування 32 343,58 гривень, оскільки в матеріалах справи міститься копія розписка доньки цивільного позивача ОСОБА_20 від 24 травня 2022 року про отримання нею від цивільного відповідача ОСОБА_3 6000,00 гривень на лікування ОСОБА_6 та вказана обставина не заперечується цивільним позивачем та його представником у відповіді на відзив, а лише зазначається, що вони не вважають передання вказаних грошових коштів заходом досудового врегулювання спору.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року у кримінальному провадженні було призначено судову психологічну експертизу щодо спричинених потерпілому ОСОБА_6 страждань (моральної шкоди) та щодо можливого розміру грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) (т. 2 а. с. 126-129).

17 жовтня 2023 року до суду надійшов висновок Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-23/10930-ПС від 05 жовтня 2023 року з якого вбачається, що у підекспертної особи ОСОБА_6 виявлені наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його, як особистості і виникли внаслідок отримання ним тілесних ушкоджень середньої тяжкості у ДТП, яке сталось 12 травня 2022 року. Ситуація, що досліджувалась у кримінальному провадженні є психотравмувальною для потерпілого ОСОБА_6 . Внаслідок психотравмувальної дії вказаної ситуації, ОСОБА_6 спричинені страждання (на моральному рівні). За умови визнання судом заподіяння підекспертному ОСОБА_6 моральної шкоди, орієнтовний розмір її грошової компенсації може становити 243 мінімальних заробітних плат (т. 2 а. с. 135-163).

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення йому завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав в результаті ушкодження здоров`я з вини ОСОБА_3 . Він зазнав тілесні ушкодження середньої тяжкості, відчував та продовжує відчувати сильний фізичний біль та страждання з приводу стану свого здоров`я, ним витрачено багато часу на лікування, довелось докладати додаткові зусилля на організацію свого життя після травм, зокрема, на лікування та реабілітацію. Присутнє почуття пригніченості через те, що він зазнав негативних змін у стані свого здоров`я, а звичайний ритм життя суттєво змінений через вказані обставини.

Враховуючи той факт, що потерпілий дійсно продовжує відчувати душевні страждання, перенесений фізичний біль, значне погіршення здоров`я та докладає додаткові зусилля для організації свого життя, а також зазнав тілесні ушкодження середньої тяжкості та потребує лікування та подальшої реабілітації, а обвинувачений завдану шкоду не відшкодовує у добровільному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, в результаті отриманих травм, життєвих хвилювань, які переніс потерпілий після ДТП та переносить наразі, враховуючи характер отриманих тілесних ушкоджень, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, суд вважає розмір заявленої моральної шкоди у розмірі 1 666 443,58 гривень - явно завищеним, тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню сума у розмірі 300 000,00 гривень, якої на переконання суду буде достатньо для компенсації перенесених потерпілим страждань, що буде відповідати засадам розумності і виваженості.

При цьому суд враховує той факт, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 94, 110, 124, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заподіяну матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 32 343,58 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 300 000,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи оформлених висновками експертів №СЕ-19/104-22/14246-ІТ від 14 червня 2022 року у сумі 1510,24 гривень, №СЕ-19/104-22/17097-ІТ від 27 червня 2022 року у сумі 1510,24 гривень відповідно, а разом 3020,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової психологічної експертизи № СЕ-19/104-23/10930-ПС від 05 жовтня 2023 року у сумі 28 680,00 гривень.

Речовий доказ: автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до зберігальної розписки переданий ОСОБА_3 залишити останньому за належністю.

Документи: відповідь КНП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР за вих. № 12/12-13 від 06 червня 2022 року на запит слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 (т. 1 а. с. 30) - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року на автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_3 в частині заборони на відчуження та розпорядження автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1