Справа № 405/7832/23
провадження № 1-кс/405/3977/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 22.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000284 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав, додатково вказав про те, що підозрюваному було роз`яснено право на захист під час проведення обшуку.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що повідомлення про підозру, яке вручено ОСОБА_4 є необґрунтованим; на стадії проведення обшуку не була забезпечена участь захисника, а після проведення обшуку у ОСОБА_4 знайдено наркотичні засоби, але не зазначено, де саме їх було знайдено; допитаний свідок вказує лише про те, що ОСОБА_4 працює на водоймі; в протоколі впізнання зафіксовано, що його впізнає один рибалка. Відносно заявлений стороною обвинувачення ризиків захисник вказав про те, що ризики переховування або впливу на свідків є необґрунтованими, оскільки ніхто не звертався до правоохоронних органів із заявою про вплив; стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки він раніше не судимий, одружений, у нього дуже хворобливий стан здоров`я, вважав за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, додатково вказав, що дав показання слідчому, вину не визнає, оскільки на водоймі працює 24 години на добу, він приймає рибалок, у приміщення може потрапити будь-хто; під час обшуку знайдено великий пакет за водоймою, де він працював; причин переховуватись у нього немає; приймає на постійній основі ліки.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 22.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000284 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.11.2023, ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 23.11.2023 о 09 год. 41 хв. Проте, в судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що фактично його пересування було обмежено 21.11.223 о 06 год. 18 хв., коли почався обшук.

23.11.2023 ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, відповідно до якої: ОСОБА_8 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування місці та часі, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для реалізації спільних неправомірних дій з незаконного виробництва, зберігання і збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Відтак, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за невстановлених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовили з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту виявлення під час проведення обшуку території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, а саме 06 год. 18 хв. 23.11.2023, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, в обраному ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 місці, а саме на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області.

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 18 хв. по 09 год. 40 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 25.10.2023 на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, але не пізніше 06. год. 18 хв. 23.11.2023, за невстановлених обставин, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовив з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11786-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 100,9 г. тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому ОСОБА_4 з невстановленого під час досудового розслідування часу до періоду часу з 06 год. 18 хв. по 09 год. 40 хв. 23.11.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11786-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 100,9 г., в обраному ним місці, а саме за місцем мешкання: будинок на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області.

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 18 хв. по 09 год. 40 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2023 будинку, розташованого на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11786-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 100,9 г., тим самим, ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, вчинене повторно тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протоколи допитів свідків ОСОБА_11 від 03.07.2023, ОСОБА_12 від 08.08.2023, ОСОБА_13 від 24.08.2023, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2023, протокол про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 29.08.2023, висновок експерта від 07.09.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/8600-НЗПРАП, протокол про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 03.10.2023, висновок експерта від 27.10.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/8600-НЗПРАП, протокол про результати проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 16.10.2023, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол обшуку від 23.11.2023; висновок експерта від 23.11.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/11788-НЗПРАП та №СЕ-19/112-23/11786-НЗПРАП, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, в якх він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється в чинення умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються, як тяжкий та особливо тяжкий, оскільки за вчинення більш тяжкого злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_4 може впливати на свідків, а також, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них, оскільки свідки дають викривальні показання щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а їхні анкетні дані відкриті стороні захисту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчить кількість вилученого під час проведених обшуків особливо-небезпечного наркотичного засобу канабіс, загальною вагою 10,7613 кг та 100,9 г, вчинене за попередньою змовою групою осіб,

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо кримінальних правопорушень, за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, він раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , одружений, не має утриманців, не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризуючих даних сторонами кримінального провадження не надано, в 2017 році проходив стаціонарне лікування, зі слів вживає медикаментозні препарати, але доказів не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, у вчиненні яких він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 06 год. 18 хв. 23.11.2023 по 21.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14