Справа № 589/497/24
Провадження № 1-кс/589/153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шосткинської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 ..

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні Шосткинського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області, знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої, що свідчить про його нехтування принципами моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципами статевої моралі в суспільстві, тому слідчий вважає, що є достатні підстави для обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримали мотивуючи його тими ж підставами і вважають, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, не сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, негативно впливатиме на потерпілого та свідків.

ОСОБА_4 вважає такий запобіжний захід стосовно нього занадто суворий і просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозра не обґрунтована, а він не має жодного наміру переховуватися від суду так як він не винен і це буде з`ясовано під час розслідування.

Захисник заперечує проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню .

Так судом встановлено що в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000137 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

02.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000137 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,

Згідно підозри в кінці серпня 2023 року в денний час, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись єдиним кримінально протиправним умислом, спрямованим на розбещення неповнолітньої, через листування у соціальній мережі «Instagram» запросив останню до вищевказаної квартири під приводом надання їй грошових коштів, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. З, 53, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 21, 30-2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 23, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, ст. ст. 20, 22, 23 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» від 20.06.2012, діючи умисно, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку неповнолітньої ОСОБА_7 , з урахуванням її вікових особливостей, яка розуміла характер та значення скоюваних з нею протиправних дій, проте діяла в межах ресурсів власної особисті, вчинив відносно останньої розпусні дії, які виразилися у демонструванні свого оголеного статевого органу, у роздяганні неповнолітньої, а саме знятті нижньої білизни і таким чином, оголенні її грудей та непристойних дотиках до них. При цьому ОСОБА_4 використовуючи прилад для фіксації фото та відео зображень, зокрема за допомогою камери свого ноутбуку марки «НР», фіксував вказані дії на відеозапис.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами:допит неповнолітньої потерпілої; допит підозрюваного; інші матеріали кримінального провадження в їх повній сукупності.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185КК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою

інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції « Про захист прав людини і основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Згідно ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

- за п. 2 ч.І ст.177 КПК України - ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- за п. З ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , може незаконно вплинути на неповнолітню потерпілу та її мати, оскільки проживає з останніми в сусідньому будинку, а також свідків у даному кримінальному провадженні, та невстановлених на час досудового розслідування потерпілих осіб, відносно яких ОСОБА_4 вчиняв розпусні дії, які на даний час досудовим слідством не встановлені, однак відомі ОСОБА_4 , оскільки зможе контактувати з останніми та незаконно впливати на них з метою зміни ними показань під час досудового розслідування та у суді, і у такий спосіб перешкодити встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення та негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, хоча у кримінальному провадженні й допитана неповнолітня потерпіла, однак, зважаючи вік потерпілої та тяжкість покарання, встановленого за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, останній, не будучи обмежений у перебуванні на волі та пересуванні, може незаконно впливати на вказану особу, в тому числі спонукати її до зміни показань, з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення та передбачене за його вчинення покарання;

- за п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії у проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення, а також зокрема, не знаходячись в офіційних трудових відносинах, та не маючи постійного легального джерела доходу, останній, не будучи обмежений запобіжним заходом, може залишити місце проживання, в тому числі в межах держави, виїхавши в пошуках роботи до інших регіонів, що суттєво ускладнить здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- за п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю, оскільки у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, останній вчинив кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, що свідчить про його нехтування принципами моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципами статевої моралі в суспільстві.

Крім того, ОСОБА_4 має статус підозрюваного за вчинення чотирьох кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 156 КК України у кримінальному провадженні №000087 від 22.01.2024 що свідчить як про те, що він може продовжити займатися злочинною діяльністю взагалі, оскільки у такий спосіб він задовольняє свої сексуальні потреби, порушуючи закон, а також може незаконно вплинути на неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 та її мати, оскільки проживає з останніми по сусідству на одному поверсі.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

За таких обставин, не обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу може викликати негативну реакцію суспільства щодо формування суспільної думки про бездіяльність та неефективність роботи правоохоронної та судової влади, забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, що у свою чергу негативно вплине на авторитет органів влади.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

За таких обставин, єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме виключити можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування і суду, запобігти з його боку незаконному впливу на потерпілих, свідків та інших осіб яких на даний час не встановлено, вчиненню ОСОБА_4 нових умисних кримінальних правопорушень, і жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, як на стадії досудового розслідування, так і в подальшому, під час судового розгляду стосовно нього кримінального провадження.

Запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, тому керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб тобто до 05.04.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Шосткинської окружної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 12.02.2024 року.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1