Справа № 524/8425/23
Провадження № 1-кс/524/3069/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002714 від 05.11.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0002714 від 05.11.2023 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 05.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 05.11.2023 року в ранковий час зі служби 102 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення та заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 05.11.2023 року близько 04-30 годин ранку невстановлена особа шляхом доступу, знаходячись за адресою: м. Кременчук, вул. Володимира Великого, біля будинку №32, незаконно заволоділа транспортним засобом, автомобілем Део Сенс, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , зникнення якого виявив ОСОБА_5 .

Протоколом огляду від 05.11.2023 року виявлено та вилучено автомобіль марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс».

05.11.2023 постановою слідчого вищевказані речі визнано речовим доказом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серія НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс», власником якого є ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що вказаний автомобіль є речовим доказом, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Слідчий, власник майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про дату, час, та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. Транспортний засіб марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс», власником якого є ОСОБА_6 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Задовольняючи клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, у томі числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що наклавши арешт на автомобіль марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс», власником якого є ОСОБА_6 , необхідно передати його власнику на відповідне зберігання на підставі відповідної розписки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002714 від 05.11.2023 року, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс», власником якого є ОСОБА_6 , вилучений протоколом огляду від 05.11.2023 року, з позбавленням права відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Повернути власнику ОСОБА_6 автомобіль марки «Део Сенс» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та три ключі з брелоком сигналізації до автомобіля «Део Сенс» на відповідальне зберігання під зберігальну розписку.

Дозволити використовувати вищевказаний автомобіль, роз`яснивши власнику обов`язок до скасування арешту майна без дозволу слідчого або суду не змінювати зовнішній вигляд автомобіля та на вимогу слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002714, надавати даний автомобіль для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1