Березівський районний суд Одеської області
18.12.2023
Справа № 494/1819/23
Провадження № 1-кп/494/151/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000487 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Основа Березівського району Одеської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

-17.08.2022 року Березівським районним судом Одеської області за ч.1 ст 185 КК України до щ штрафу в розмірі 850 гривень, в подальшому відповідно до ухвали Березівського районного суду Одеської області від 10.11.2022 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень замінено на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт.

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, що затверджений Законом України

від 21.04.2022 №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №22212-ІХ, продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, що затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, що затверджений Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, що затверджений Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, продовжено Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, що затверджений Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, у №3057-IX, продовжено Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, що затверджений Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, яка раніше засуджена Березівським районним судом 17.08.2022 за ч. 1 ст.185 КК України, судимість у якої не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 18.08.2023 в період часу з 16:10 по 16:30 годин перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що належить ТОВ «РУШ» (код ) за адресою: вул. Грушевського, 2-А у м. Березівка Одеської області, повторно виник умисел на викрадення майна ТОВ «РУШ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , під час перебування у вказаному магазині, умисно, повторно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та викрити її злочинні дії ніхто не може, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, взяла з полиць для продажу товару жіночий гаманець блідо-рожевого кольору з металевою застібкою, вартістю 339,20 гривень, золотий бальзам «Zirochka» в упаковці червоного кольору, вартістю 22,99 гривень, одну пару жіночих сережок, золотистого кольору, вартістю 81,47 гривень, жіноча каблучка, золотистого кольору, вартістю 128,79 гривень та помістила їх до своєї сумки.

У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_4 , у касовій зоні магазину за жіночий гаманець блідо-рожевого кольору з металевою застібкою, золотий бальзам «Zirochka» в упаковці червоного кольору, одну пару жіночих сережок, золотистого кольору, жіночу каблучка, золотистого кольору не розрахувалась та покинула приміщення магазину, тим самим таємно викрала вищевказане майно магазину «Єва», що належить ТОВ «РУШ».

У подальшому ОСОБА_4 , місце скоєння злочину залишила, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим завдала магазину «Єва», що належить ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на суму 572,45 гривень.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану , тобто вчинила злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 КК України.

Представник потерпілого в судове засіданні 18.12.2023 року не з`явилася. Разом з цим, 04.10.2023 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17).

Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаною під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надала суду пояснення про те, яким чином нею було скоєно кримінальне правопорушення, що вона щиро розкаюється у вчинені злочину та просила суд призначити найменш суворе покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченої, яка характеризуються за місцем проживання з негативної сторони, раніше судима за вчинення аналогічного злочину (29.11.2023 року знята з обліку у зв`язку з відбуттям покарання у виді 50 годин громадських робіт), на утриманні має трьох дітей, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за частиною четвертою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Обвинувачена просила призначити найменш суворе покарання та вказала, в подальшому житті не буде вчиняти таких дій. Представник потерпілого у судове засідання не з`явилася, у заяві про розгляд справи, просила призначити покарання відповідно до вимог діючого законодавства України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,

так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Злочин вчинений обвинуваченою є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченої, тяжкості вчиненого нею злочину, позицію державного обвинувача та самої обвинуваченої, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та інтересів потерпілої.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Суд також вважає, що речові докази по кримінальному провадженню №0000487, а саме: жіночий гаманець блідо-рожевого кольору з металевою застібкою, золотий бальзам «Zirochka» в упаковці червоного кольору, одну пару жіночих сережок, золотистого кольору та жіночу каблучка, золотистого кольору- необхідно залишити потерпілій по приналежності.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000487, а саме: флеш носій micro-SD 32 GBта компакт-диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження магазину «ЄВА», що розташований по вул. Грушевського 2А м. Березівка Одеська область залишити у матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити її покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000487, а саме: жіночий гаманець блідо-рожевого кольору з металевою застібкою, золотий бальзам «Zirochka» в упаковці червоного кольору, одну пару жіночих сережок, золотистого кольору та жіночу каблучка, золотистого кольору- необхідно залишити потерпілій по приналежності.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000487, а саме: флеш носій micro-SD 32 GBта компакт-диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження магазину «ЄВА», що розташований по вул. Грушевського 2А м. Березівка Одеська область залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1