Справа № 342/1190/23
Провадження № 1-кп/342/164/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження про обвинувачення

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунисівці, Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який на утриманні нікого не має, депутатом не являється, судимого вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 за ч.1 ст.162 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яке не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення (злочин) вчинено при наступних обставинах:

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Крім того, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався в останнє Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, строк дії воєнного стану, продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 15 серпня 2023).

Так, 18.08.2023 біля 10:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік господарства, що по АДРЕСА_1 вирішив зайти в гості до своєї сусідки ОСОБА_5 . Зайшовши на територію господарства ОСОБА_4 виявив відсутність ОСОБА_6 за місцем її проживання та підійшовши до вхідних дверей будинку побачив черевики чорного кольору, в яких знайшов зв`язку ключів. Після чого, за допомогою підбору вказаних ключів відчинив вхідні двері та проник до будинку. Зайшовши у спальну кімнату будинку, зліва на шафі він побачив гаманець чорно-фіолетового кольору. Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у спальній кімнаті вказаного будинку, таємно, викрав із гаманця чорно-фіолетового кольору, грошові кошти у сумі 800 грн., які належали ОСОБА_5 , після чого зачинив двері будинку, ключі поставив назад та вийшов за межі господарства, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 800 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухав думку потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив суду вищенаведені обставини. Пояснив, що у серпні 2023, зранку, точної години не пам`ятає, зайшов на подвір`я до ОСОБА_5 , яка за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши на територію господарства виявив відсутність ОСОБА_5 за місцем її проживання, підійшовши до вхідних дверей будинку побачив черевики чорного кольору в яких знайшов зв`язку ключів. Після чого, за допомогою ключів відчинив вхідні двері та зайшов до будинку. Зайшовши у кімнату, побачив гаманець, з якого в подальшому викрав грошові кошти у сумі 800 грн. Після чого зачинив двері будинку, ключі поставив назад у черевик і пішов геть з подвір`я. Викрадені коштами потратив на власні потреби. Просив суд суворо його не карати. Також, у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої. Зазначив, що шкоду потерпілій частково відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що шкода їй відшкодована частково, будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, просила його суворо не карати. В подальшому подала заяву, в якій просила розгляд справи завершувати без її участі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене 4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора та думку потерпілого.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення даного злочину раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, засуджений вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 за ч.1 ст.162 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яке не відбув, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не знаходиться, посередньо характеризується по місцю проживання, неодружений, ніде не працює, попросив вибачення у потерпілої, частково відшкодував завдану шкоду потерпілій.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпіла, у судовому засіданні прийняла вибачення у обвинуваченого зазначила, що претензій до останнього не має, щодо призначення міри покарання обвинуваченому, просила суд його суворо не карати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки, пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, думку потерпілої особи, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Крім того, судом враховується, що вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яке ОСОБА_4 не відбув, що підтверджується повідомленням Коломийського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області №38/4/1417-23 від 26.12.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_4 також підтвердив, що станом на 27.12.2023 він не сплатив штраф, призначений вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023.

Отже, ОСОБА_4 вважається таким, що не відбув покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України обвинувачений вчинив 18.08.2023, тобто до постановлення щодо нього вироку Городенківським районним судом Івано-Франківської області від 23.10.2023 за ч.1 ст.162 КК України.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за сукупністю злочинів і визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 до постановлення вироку Городенківським районним судом Івано-Франківської області від 23.10.2023, яким його засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), вчинив злочин, то остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Речові докази та витрати на експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час підготовчого та судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не заявлялось. Відповідно питання запобіжного заходу судом не вирішується.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370 373, 374, 376, 392-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 року остаточно призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1