Справа № 461/8599/23
Провадження № 1-кс/461/6593/23
УХВАЛА

23.11.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

20.11.2023 слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений 15.11.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянин іноземної держави здійснює готування до незаконного переміщення через митний кордон України, в зоні діяльності митних постів Львівської митниці, з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу - кокаїну. Окрім цього, останній залучає до розповсюдження на території Львівської області вищевказаного наркотичного засобу, осіб з числа місцевих мешканців.

Відповідно до відповіді співробітників 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області на доручення слідчого, встановленонаявність каналу постачання особливо небезпечного наркотичного засобу «кокаїн» на територію України, зокрема через пункти пропуску «Медика-Шегені» та «Корчова-Краківець» з подальшою його реалізацією через існуючу розгалужену мережу.

Відповідно до отриманої інформації, до створення мережі розповсюдження ввезеного на територію України кокаїну, може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, з метою розповсюдження наркотику, залучив у якості спільників, своїх знайомих, наркозалежних осіб, що неодноразово притягувались до кримінальної та адміністративної відповідальності, а саме громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконує роль розповсюджувача наркотику, користуючись наявними можливостями у вигляді свого широкого кола спілкування серед наркозалежних осіб, що забезпечує йому можливість впровадження вищевказаної протиправної діяльності.

15.11.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який на праві власності належить ТОВ «АК Плюс» , було вилучено транспортний засіб марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

16.11.2023 вищевказаний вилучений в ході обшуку транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи необхідність запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна придбаного підозрюваним ОСОБА_6 за кошти отримані в результаті здійснення незаконної діяльності, пов`язаної із обігом наркотичних засобів, за вироком суду, просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор на розгляд клопотання не з`явилися, у клопотанні просять розглянути таке у відсутності слідчого та прокурора, та, з метою забезпечення арешту майна, без виклику осіб у володінні якої воно знаходиться.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено вичерпний перелік правових підстав для накладення арешту, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частина 1 статті 96-2 КК України встановлює, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, слідчим відділом УСБУ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.305, ч.1, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

А відтак, повідомлення про підозру у кримінальному провадженні оголошено лише одній особі - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з поданого слідчим змісту клопотання транспортний засіб на який слідчий просить накласти арешт зареєстрований на праві приватної власності ТОВ «АК Плюс», . Разом, з тим до матеріалів клопотання не долучено жодних документів, які б підтверджували належність такого.

Так, згідно копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.11.2023 слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який придбаний та зареєстрований на ТОВ «АК Плюс», , та який використовує у своїй протиправній діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вилучення самого транспортного засобу, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, які могли використовуватись в якості засобу для замовлення, придбання та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, отруйних та сильнодіючих лікарських засобів за кордоном, їх пересилання та отримання на території України, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, що можуть мати значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і можуть бути використані в подальшому у якості доказів під час судового розгляду.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 15.11.2023-16.11.2023, старший слідчий в ОВС 1-го слідчого відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді від 01.11.2023, в період часу з 23 год. 58 хв. 15.11.2023 до 00 год. 45 хв. 16.11.2023 провів обшук в автомобілі марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №2 за адресою: м. Львів, вул. Барвінських, в ході якого у вказаному автомобілі речей та предметів, які мають відношення до вказаного кримінального провадження не виявлено, однак вилучено сам автомобіль марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 від 16.11.2023, вилучений в ході проведення санкціонованого обшуку 15.11.2023 автомобіль марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Однак, всупереч вимог ч.3, ч.4, ч.5 ст.132; ст.ст.170, 171, 173 КПК України, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні.

Разом з тим, як було зазначено вище, з долученого до клопотання протоколу обшуку від 15.11.2023-16.11.2023, вбачається, що в автомобілі марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №2 за адресою: м. Львів, вул. Барвінських, речей та предметів, які мають відношення до вказаного кримінального провадження виявлено не було.

Відтак, слідчий суддя зазначає, що слідчим до клопотання не долучено жодних доказів того, що вказаний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або здобутий від незаконної діяльності, тобто стороною обвинувачення не доведено, що такий відповідає критеріям речових доказів визначеним у ст.98 КПК України та має відношення до даного кримінального провадження.

Слідчим також не доведено, що такий автомобіль підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених частиною 1 статті 96-2 КК України, оскільки жодних доказів того, що такий був одержаний внаслідок вчинення злочину, призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, був предметом злочину, використаний як засіб вчинення злочину, матеріали справи не містять.

В клопотанні про накладення арешту слідчий покликається на пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частини 2 та 3 ст.307 КК України, які інкриміновані ОСОБА_6 , передбачають покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, враховуючи вимоги ч.5 ст.170 КПК України, арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, може бути накладений на майно підозрюваного обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, зі змісту клопотання вбачається, що автомобіль марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний та зареєстрований на ТОВ «АК Плюс» , а відтак, такий у власності підозрюваного ОСОБА_6 не перебуває.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що автомобіль, на який він просить накласти арешт, має доказове значення для кримінального провадження, тобто, є знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, чи є річчю, набутою кримінально протиправним шляхом. Також, оскільки вказаний автомобіль не перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , у разі визнання його судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, такий не підлягатиме конфіскації.

Вищезазначений автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, не виправдовує ступінь втручання у права і свободи фізичних чи юридичних осіб, зважаючи на відсутність доказів, які би підтверджували, що такий має значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, відтак в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 167, 170-173, 237, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Зобов`язати слідчих в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні внесеному 05.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203, повернути майно вилучене під час проведення 15.11.2023 обшуку, а саме транспортний засіб марки «Toyota Sequoia», д.н.з. НОМЕР_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складений 23.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1