Справа № 442/8816/23
Провадження № 1-кс/442/1616/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль Південь» на дії відділення поліції № 2 ( Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, щодо не розгляду заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000179 від 30.11.2021 року.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль Південь» 05.12.2023 року звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із скаргою на дії відділення поліції № 2 ( Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, щодо не розгляду заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000179 від 30.11.2021 року та просить зобов"язати слідчого розглянути вищевказану заяву.

В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль Південь» покликається на те, що 13.11.2023 року ними подано повторну заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000179 від 30.11.2021 року, до якої долучено усі документи, які підтверджують заподіяння майнової шкоди товариству. Однак будь-яких відповідей за результатами такої заяви товариству не надходило, заяву не розглянуто, а тому просить зобов"язати відділення поліції № 2 ( Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, розглянути заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000179 від 30.11.2021 року.

Вивчивши наведені у скарзі аргументи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора подаються протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо така подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

В п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

В п. 6 Постанови Верховного Суду України від 01.10.2015р., прийнятій під час розгляду кримінальної справи № 5-103кс15 звернуто увагу на те, що процедура перегляду слідчим суддею рішень слідчого встановлює чітко визначені правила і строки, визначає послідовність їх застосування на практиці. Звідси випливає, що особа може захистити свої законні інтереси як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

В п. 8, 11-17 цієї постанови міститься висновок про те, що чинні норми КПК України стосовно права на оскарження рішень слідчого, а так само рішень слідчого судді, забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив.

Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу.

Приписи КПК України про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Із змісту скарги встановлено, що повторна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль Південь» про визнання потерпілим датована 13.11.2023 року, строк на її оскарження закінчився 23.11.2023 року.

Скаржник надіслав на адресу Дрогобицького міськрайонного суду скаргу 28.11.2023 року, яка надійшла 05.12.2023 року, вже після спливу десятиденного строку. При цьому, питання про поновлення процесуального строку скаржником не порушується.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з синтаксичного аналізу норми п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, вживання сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Тобто, законодавець виділяє дві окремі підстави для повернення скарги, які не залежать одна від одної і які є самодостатніми. Перша, це пропуск десятиденного строку з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і відсутність при цьому клопотання про поновлення строку, а друга, це визнання причин для поновлення, наведених в заяві неповажними.

В такому випадку, оскільки скарга подана з порушенням встановленого законом строку і скаржником не порушується питання про його поновлення, таку належить повернути останньому.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

В свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження та не зазначення причин пропуску встановленого законом строку свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами та виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності.

Одночасно скаржнику роз`яснюються вимоги ч.7 ст.304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 303-304, 372, 376 КПК України,

постановив:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль Південь» на дії відділення поліції № 2 ( Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, щодо не розгляду заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000179 від 30.11.2021 року, повернути скаржнику.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1