ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3287/23

18 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісопіль, Костопільського району, Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, державних нагород та пільг немає, депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.09.2023 в період часу з 07:00 год. по 19:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в умовах дії воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами), перебуваючи в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагаченням, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку справного, бувшого у використанні з 2020 року мобільного телефону «Samsung» моделі «SM-A032/DS», 32 ГБ, вбудована чорного кольору, лінійка «Samsung Galaxy А03 Core», вартістю 2096,00 грн., належного ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином аналізуючи наведене суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 здійснив умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставинами,які пом`якшують покарання,відповідно до ст. 66КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі.

Разом із тим, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, розміру викраденого, відсутності претензій з боку потерпілої, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 суттєво змінив свої погляди та розкаявся у вчиненому, що свідчить про його позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. За таких обставин іспитовий строк сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 75, 76, 185 КК України суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 956 (дев"ятсот п"ятдесят шість) грн. 00 коп. в дохід держави за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази - мобільний телефон та сім карту вважати повернутими за належністю потерпілій.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1