КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5927/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ «УАН» - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0003673, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

Разом з тим, є необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна, оскільки, вилучене під час обшуку майно використовувалось як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003673 від 06.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 06.09.2023 року до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення Народного депутата України ОСОБА_9 , про те, що за адресою: м. Київ, вул. Івана Франка, 17-А (з 1 по 6-й поверх), розташовані «Колл центри», де невстановлені особи шахрайським шляхом, із використанням електронно-обчислювальної техніки здійснюють заволодіння грошовими коштами громадян України та іноземних громадян.

Допитаний в процесуальному статусі свідка Народний депутат України ОСОБА_10 , показав, що в рамках роботи парламентського контролю, роботи тимчасових слідчих комісій здійснює парламентський контроль, на підставі статусу Народного депутату України. Так, згідно наявної в нього інформації ОСОБА_11 створив професійний шахрайський центр, а так само створив організовану шахрайську групу, в яку входять близько 1000 осіб, віком від 16 до 68 років. Також останній зазначив, що у вказаних приміщеннях можуть знаходитись ухилянти, які переховуваються від військового обліку, громадяни інших країн з документами, термін дії яких закінчився. Крім того вищевказані громадяни працюють неофіційно, тобто не сплачують податки до держави.

Група олігарха Фрідмана системно займаєтсья впливом на політичну ситуацію в Україні за допомогою «Телеграм-каналів» мільйонників та системно займається фінансовим шахрайством в промислових масштабах. Однією з спеціалізацією групи ОСОБА_11 є використання шахрайський ботоцентрів, так званих «колл-центрів» з розвинутою мережою «телеграм-каналів», яка займається отриманням доступу до особистих рахунків військових, їх родин та членів їх сімей. Так само вони збирають інформацію про політичних діячів, інформацію про тимчасових переселенців, в країнах ЄС. Займаються збором інформації особистих даних рахунків громадян країн партнерів (Чехія, Польща, Словаччина, Румунія), з метою подальшого переказу всіх грошей на рахунки, які контролює група Фрідмана та використання цих грошей щодо отримання приватних воєнізованих армій та підготовки так званих «тітушок», одна з таких охоронна компанія «Пума», яка була замічена та здійснювала силову підтримку в місті Одеса та місті Києві (район Оболонь), що зафіксовано за допомогою відео-аудіофіксації. Ця група є агентами впливу російських спецслужб та безпосередньо ФСБ. Фрідман знаходиться в розшуку та перебуває під санкціями на території України. Група Фрідмана використовує багато ІТ-інструментів, зібраних у спеціалізованих арбітражних офісах на території України, які виконують функції обробки даних для ФСБ та країн які безпосередньо на боці рф, а саме: білорусь, іран, деякі арабські країни. Також, в офісних приміщеннях за вказаною адресою можуть знаходитись особи причетні до протиправної діяльності, а також мобільні термінали, сім карти, комп`ютерна техніка, серверне обладнання, магнітні та електронні носії інформації, флеш-накопичувачі та інших носії інформації, що задіяні для здійснення протиправної діяльності, засоби комутації, телекомунікаційне та інше обладнання, у тому числі що застосовує технологію ІР-телефонії, бухгалтерська, фінансово-господарська та інша документація щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час цієї діяльності, записи так званої неофіційної («чорної») бухгалтерії, записні книжки, нотатки, чорнові записи, які містять таку інформацію, ключі доступу до систем Інтернет-банкінгу, списки осіб, задіяних у даній діяльності, документи щодо права доступу до мереж зв`язку та глобальної мережі Інтернет, оплати за їх використання, системи відео-аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, сервери, на які передається та записується інформація, грошові кошти (у національній та іноземній валюті), отримані від незаконної діяльності, печаток, ПЕОМ, банківські кредитні картки, інші засоби доступу до рахунків, на які або з яких перераховуються такі грошові кошти, у тому числі кредитні картки які використовуються у злочинній сфері, записи паролів, логінів, ключових слів, або інші види доступу (у паперовому та електронному виді) до електронних чи криптовалютних гаманців, на які надходять відповідно електронні грошові кошти, або з яких у подальшому останні виводяться у легальний обіг, а також інші предмети і документи, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної вище протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

Також останній показав, що робота колл-центрів/ботоферм це свідома діяльність на підрив та знищення українською державності, про що наголосив Верховний Головнокомандувач Президент України ОСОБА_13 .

Допитаний в процесуальному статусі свідка помічник Народного депутата України ОСОБА_10 - ОСОБА_14 , показав, що дійсно являються помічником-консультантом на громадських засадах народного депутата України, а саме з червня 2023 року, являється помічником Народного депутата України ОСОБА_10 .

З 04.04.2023 року, ОСОБА_14 , являюсь фахівцем залученим для роботи в тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України (рішення № 28).

В рамках роботи парламентського контролю, роботи тимчасових слідчих комісій здійснює парламентський контроль. Так, згідно наявної в ОСОБА_14 інформації ОСОБА_11 створив професійний шахрайський центр, а так само створив організовану шахрайську групу, в яку входять близько 1000 осіб, віком від 16 до 68 років, зокрема група олігархів ОСОБА_11 , які системно займається впливом на політичну ситуацію в Україні за допомогою «Телеграм-каналів» мільйонників та системно займається фінансовим шахрайством в промислових масштабах. Та ймовірно мають вплив на громадян країн ЄС, з метою подальшого переказу грошових коштів на рахунки, які контролює група ОСОБА_11 .

Однією з спеціалізацією групи ОСОБА_11 є використання шахрайський «колл-центрів» з розвинутою мережею «телеграм-каналів», яка займається отриманням доступу до особистих рахунків військових, їх родин та членів їх сімей. Так само вони збирають інформацію про політичних діячів, інформацію про тимчасових переселенців, в країнах ЄС. Також, займаються збором інформації особистих даних рахунків громадян країн партнерів (Чехія, Польща, Словаччина, Румунія), з метою подальшого переказу всіх грошей на рахунки, які контролює група ОСОБА_11 та використання цих грошей щодо отримання приватних воєнізованих армій та підготовки так званих «тітушок».

ОСОБА_11 знаходиться в розшуку та перебуває під санкціями на території України. Група ОСОБА_11 використовує багато ІТ- інструментів, зібраних у спеціалізованих арбітражних офісах на території України, які виконують функції обробки даних для ФСБ та країн які безпосередньо на боці рф, а саме: білорусь, іран, деякі арабські країни.

ОСОБА_14 стало відомо про один з таких шахрайських колл-центрів, який знаходиться на території м. Києва, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , (з 1-го по 6-й поверх включно). Крім цього, останнім здійснено виїзд за вказаною адресою, для перевірки вказаної інформації, де дійсно ОСОБА_14 виявив, що приходять невідомі особи чоловічої та жіночої статі, на вигляд приблизно віком від 16 до 30 років, які своїм зовнішнім виглядом схожі на працівників шахрайських «колл-центрів».

Допитаний в процесуальному статусі свідка начальника сектору ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 , показав, що 06.09.2023 року, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки інформації, зазначеної в зверненні Народного депутата України, щодо функціонування «колл-центрів» за зазначеною адресою. Так, прибувши за вказаною адресою працівниками ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві обстежено прилеглу територію. В ході обстеження будинку АДРЕСА_1 , зазначено, що будинок не житловий, у вказаному будинку знаходяться офісні приміщенні. Потрапити в приміщення не виявилось за можливе, оскільки зазначені офісні приміщення перебувають під охороною. Крім того, в ході відпрацювання вказаного повідомлення, що до вищевказаного будинку приходять невідомі особи чоловічої та жіночої статі, на вигляд приблизно віком від 16 до 30 років, які своїм зовнішнім виглядом схожі на працівників шахрайських «колл-центрів».

08.09.2023 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке вилучене 07.09.2023 року під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Івана Франка, 17-А., повний перелік якого зазначений в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2023 року залишено без задоволення клопотання прокурора.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказане майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0003673, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4