Справа № 473/568/24
Номер провадження 1-кс/473/177/2024
УХВАЛА

Іменем України

"31" січня 2024 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, в кримінальному провадженні №0000064 за ознаками правопорушень, передбачених я.1 ст.263 УУ України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, не одружений, не працює, не судимий; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також Вознесенський район, с.Бузьке, вул.Отамана Григор`єва, 88

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївс кій області перебуває провадження №0000064 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_5 придбав бойові припаси військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), виготовлені промисловим способом в кількості не менше 31 (тридцять одна) штука, які зберігав у житловому будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до 12 січня 2024 року.

12.01.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання взяв бойові припаси військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), виготовлені промисловим способом, в кількості не менше 31 штука, які переніс при собі до кафе, яке розташоване на території КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. 228-ї Стрілецької Дивізії, 26.

Перебуваючи на території кафе, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, незаконно, протиправно збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року) бойові припаси військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), виготовлені промисловим способом, в загальній кількості 31 штука, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 1000 гривень.

13.01.2024 ОСОБА_7 придбані ним при вказаних обставинах військові патрони калібру 5,45 мм в кількості 31 штука добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_5 придбав бойові припаси військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), виготовлені промисловим способом, в кількості не менше як 126 штук, які зберігав у житловому будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до 23 січня 2024 року.

23.01.2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи по вул.Молодогвардійська в м.Вознесенськ Миколаївської області, біля магазину «Астра», керуючись корисливим мотивом, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, незаконно збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року), бойові припаси військові патрони калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), виготовлені промисловим способом, в кількості 126 штук, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 1100 гривень.

Того ж дня ОСОБА_7 , придбані ним при вказаних обставинах військові патрони калібру 5,45 мм в кількості 126 штук добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_5 придбав вибухові пристрої, а саме: не менше як один корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, не менше як один корпус гранати типу Ф-1 та не менше як два засоби підриву (детонування) уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ. Придбані предмети, які завідомо для нього є вибуховими пристроями, зберігав у житловому будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до 29 січня 2024 року.

29.01.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Отамана Григор`єва в с.Бузьке Вознесенського району Миколаївської області біля зупинки громадського транспорту №1, керуючись корисливим мотивом, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки співробітниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, незаконно збув ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року), вибухові пристрої - корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, корпус гранати типу Ф-1 та два засоби підриву (детонування) уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 1400 гривень.

Того ж дня, ОСОБА_7 придбані ним при вказаних обставинах вибухові пристрої - корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, корпус гранати типу Ф-1 та два засоби підриву (детонування) уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

29.01.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 30.01.2024 року йому повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння, збут бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В межах даного провадження 31 січня 2024 року слідчому судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий вказав, що з огляду на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України (переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду; вплив на свідків; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати провадженню іншим чином) існують підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, вказавши, що період домашнього арешту слід встановити в межах строків досудового слідства.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного засобу у виді домашнього арешту, проте просили застосувати його у визначений час доби та за місцем проживання підозрюваного та його матері.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доказів необґрунтованої підозри сторони слідчому судді не надали. Так кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, викладену в повідомленні про підозру, сторона захисту не оспорювала. Крім того, підозра в цій частині є обґрунтованою також з огляду на результати проведених слідчих дій, а саме дані протоколів допиту свідка, висновки експертиз, результати особистого обшуку підозрюваного.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, що має три епізоди, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відсутні докази, що свідчать про наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності та на момент направлення клопотання до суду не мав судимостей.

Ризик впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків підтверджено не було, оскільки доказів про те, що свідок, до якого застосовано заходи безпеки, повідомляв про якийсь вплив з боку підозрюваного слідчому судді не надано.

Також відсутні й докази перешкоджанню провадженню іншим чином.

З огляду на обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, доведеність одного із ризиків, а також з огляду на дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має родини та неповнолітніх дітей, перебуває на обліку у нарколога та отримує замісну терапію по метадоновій програмі, має постійне місце проживання, матір похилого віку, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, проте частково із застосуванням домашнього арешту у визначений час доби.

Так згідно із ч.1, ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру тільки за ч.1 ст.263 КК України, санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленні волі, що допускає застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, згідно із рішенням ЄСПЛ від 4 липня 2019 року у справі «Корбан проти України», а саме п.138 визначено, що: «138. … домашній арешт вважається з огляду на його рівень та суворість позбавленням волі у розумінні цього положення».

В частині обов`язків, які просила застосувати сторона обвинуваченого до підозрюваного на час дії домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що такі обов`язки не мають становити надмірний тягар для підозрюваного, а тому в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи позиції учасників процесу, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 та з метою належного виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню із застосуванням відносно ОСОБА_5 домашнього арешту у визначений час доби, оскільки у разі застосування цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 буде позбавлений можливості забезпечувати себе засобами для існування та отримувати особисто замісну терапію, і це становитиме надмірне втручання в його право на свободу та особисту недоторканість, яке гарантовано ст.12 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу.

Заборонити ОСОБА_5 в період дії запобіжного заходу залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у період часу із 17 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби строком на два місяці, в саме до 30 березня 2024 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого у разі виклику, здійсненого в порядку ст.133 КПК України; не відлучатись із Вознесенського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена на підставі п.4 ч.1 ст.309 КПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1