ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/11957/23 (пр. № 1-кп/201/434/2024), відомості про яке 01 липня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002637, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мирноград, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 21.15 годині 30 червня 2023 року ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, електросамокатом «Okai ES100D» інвентаризаційний № 207082, який належить ТОВ «Джет Франчайзинг» рухався в Соборному районі міста Дніпра по Січеславській Набережній з боку вулиці Ливарної в напрямку вулиці Мандриківської.

Під час руху ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала в смузі його руху, яку він об`єктивно здатний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Унаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: шести ділянок, які можуть бути наслідком загоєння глибоких саден або поверхневих ран - на нижній повіці лівого ока в проекції зовнішнього кута, по передній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, закритого перелому лівої великогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу. На підставі п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху згідно висновку судово-автотехнічної експертизи виразилося в тому, що ОСОБА_5 , керуючи електросамокатом «Okai ES100D» інвентаризаційний № 207082, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Наведені дії ОСОБА_5 кваліфіковані за статтею 291 КК України - порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують його покарання і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 іншого покарання, передбаченого санкцією ст. 291 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази електросамокат «Okai ES100D», переданий на зберігання ТОВ «ДЖЕТ ШЕРІНГ» - залишити за належністю законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експертів у цьому кримінальному провадженні у розмірі 3 346,00 (три тисячі триста сорок шість) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1