ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30050/23

Провадження № 11-сс/4820/467/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000550 від 26 жовтня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 листопада 2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором заступником керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000550 від 26 жовтня 2023 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підцаревичі Маневицького району Волинської області, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , працює: лікарем дерматовенерологом КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», не має судимостей,

та застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання в період часу з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено на нього обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв наступного дня;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідний орган державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд за межі України.

Дію ухвали постановлено рахувати по 06 січня 2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_11 звільнено з-під варти в залі суду.

Прокурор у кримінальному провадженні - заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Уважав, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, посилався на те, що наявні обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Посилався на те, що тяжкість підозри (обвинувачення) може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, зазначав, що саме з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання такого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_11 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Указував, що вчинений ОСОБА_11 злочин характеризується високим ступенем небезпечності для суспільства, а тому виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Дані обставини вказують, на його думку, на неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З наданих матеріалів вбачається, що наказом директора КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» №107 від 01 травня 2023 року лікар дерматовенеролог ОСОБА_11 затверджений на посаду члена мультидисциплінарної команди лікарів спеціалістів військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на 2023 рік.

ОСОБА_11 , будучи членом ВЛК ТЦК та СП, вирішив незаконно збагатитися шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за здійснення ним впливу на інших членів ВЛК з метою оформлення довідки ВЛК про обмежену придатність особи до військової служби.

З метою реалізації задуманого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

25 жовтня 2023 року ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, вирішив висунути незаконну вимогу ОСОБА_12 у передачі йому неправомірної вимоги задля позитивного вирішення питання про визнання його обмежено придатним.

З метою реалізації свого злочинного наміру, цього ж дня, в ранковий час ОСОБА_11 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті №27 на другому поверсі адміністративної будівлі КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» на вул. Шевченка, 41 у смт Ярмолинці, Хмельницького району Хмельницької області, під час огляду військовозобов`язаного ОСОБА_12 , достовірно знаючи про наявність в нього медичного захворювання, яке є підставою для визнання обмежено придатним військової служби, висунув тому вимогу в передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США для здійснення ним відповідного запису про наявність медичного захворювання та за здійснення ним впливу на членів ВЛК з метою оформлення довідки ВЛК про його обмежену придатність до військової служби терміном на 6 місяців.

При цьому в ході розмови з ОСОБА_12 повідомив йому, що в разі ненадання вказаної неправомірної вигоди він не зробить відповідного запису в картці обстеження та медичного огляду і надалі не здійснить вплив на членів ВЛК з метою видачі ними довідки ВЛК про обмежену придатність до військової служби.

Усвідомлюючи, що в разі ненадання неправомірної вигоди ОСОБА_12 не зможе отримати довідку ВЛК про обмежену придатність до військової служби, вимушено погодився на його протиправні вимоги. Після цього ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 про необхідність наступної зустрічі.

Надалі, 31 жовтня 2023 року близько 09 год 00 хв ОСОБА_12 прийшов до робочого кабінету ОСОБА_11 , розташованого на другому поверсі адміністративної будівлі КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», що на вул. Шевченка, 41 у смт Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, де зустрівся з останнім та під час розпочатої розмови ОСОБА_11 повідомив, що в картці обстеження та медичного огляду ОСОБА_12 він зробить відповідний запис про обмежену придатність у зв`язку із наявністю медичного захворювання та надалі здійснить вплив на інших членів комісії з метою затвердження ними постанови (довідки ВЛК) про обмежену придатність до військової служби, за що має отримати від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США.

Після цього ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , щоб останній залишив йому свою картку обстеження та медичного огляду та чекав від нього дзвінка, а коли буде потрібно буде з`явитися та отримати довідку ВЛК про обмежену придатність та передати йому обумовлену суму неправомірної вигоди, то він йому зателефонує.

08 листопада 2023 року близько 13 год 30 хв ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що його документи готові та необхідно зустрітися, призначив при цьому йому зустріч на ранок 09 листопада 2023 року.

09 листопада 2023 року близько 10 год 30 хв ОСОБА_12 , перебуваючи біля робочого кабінету №27 на другому поверсі адміністративної будівлі КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня», що на вул. Шевченка, 41 у смт Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області передав ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 1200 доларів США за здійснення ним відповідного запису про обмежену придатність у зв`язку із наявністю медичного захворювання та здійснення ним впливу на інших членів комісії з метою затвердження ними постанови (довідки ВЛК) про обмежену придатність до військової служби. Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_11 передав ОСОБА_12 його картку обстеження та медичного огляду із записом про наявність медичного захворювання та довідку ВЛК про його обмежену придатність до військової служби.

Після цього злочинні дії ОСОБА_11 викрито працівниками правоохоронних органів на місці події.

09 листопада 2023 року ОСОБА_11 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, складено та вручено останньому 10 листопада 2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частково задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що немає підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

За таких обставин, слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

При цьому враховано обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_11 , його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан, наявність у нього постійного місця проживання, а також те, що останній до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до мотивованого висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід - це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби є належним чином обґрунтованими.

У даному випадку стороною обвинувачення є недоведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Висновок слідчого судді щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зроблений з урахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею місцевого суду клопотання про обрання запобіжного заходу не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновку слідчого судді місцевого суду про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, повною мірою відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_11 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не спростовано фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Указані обставини в поданій апеляційній скарзі перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для задоволення вимог скарги.

Слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід тримання під вартою застосовується лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, за наявності достатніх підстав уважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Так, наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визнати передчасними і непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, немає.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3