Провадження № 1-кп/947/170/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0001692 від 29.11.2023, в редакції обвинувального акту від 17.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 28.11.2023, близько 15:00 год., діючи умисно, за попередньою змовою між собою, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , побачили на узбіччі дороги рюкзак сірого кольору, який належав потерпілій ОСОБА_5 . Відкривши рюкзак, та оглянувши його вміст, в останніх виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, а також скориставшись відсутністю на місці володільців майна, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, витягнули з рюкзака грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 101 од. та номіналом 200 грн. у кількості 10 од., на загальну суму 52500 грн., які є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro Мах 256 GB» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 37900 грн., на рахунку якого грошові кошти були відсутні, у силіконовому чохлі білого кольору, з сім-карткою оператора «Лайфселл» з абонентським номером: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 ; шкіряний гаманець оливкового кольору, який не становить матеріальної цінності для потерпілої та в якому знаходились: паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , номер НОМЕР_4 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ; банківська платіжна картка АК КБ «ПриватБанк» ( НОМЕР_5 ) на ім`я ОСОБА_5 ; банківська платіжна картка «UKRSIBBANK» НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 . Наведені речі і гроші ОСОБА_3 і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, привласнили і зникли з ними з місця вчинення кримінального правопорушення. Сам рюкзак сірого кольору, в якому також знаходились жіночі тапочки UGG вартістю 1000 грн. та 2 ключа від будинку подружжя - ОСОБА_3 і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, викинули, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, маючи у своєму розпорядженні банківську платіжну картку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_6 випущену на ім`я ОСОБА_7 , яку раніше незаконно здобули шляхом викрадення, та визнавши наявні на ній грошові кошти об`єктом свого злочинного посягання, продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, того ж дня о 15.32 год., перебуваючи у магазині «Таврія В», розташованого по вул.Люстдорфська дорога, 55-3 в м.Одесі, скористались вищезазначеною банківською картою та розрахувались нею за покупку товару на суму 73,20 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заподіяли подружжю ОСОБА_5 і ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 91473,20 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Наведене обвинувачення підтверджується показами ОСОБА_3 , який вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що через скрутне матеріальне становище, він та його знайомий ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №19 по вул.Композитора Глинки в м.Одеса 28.11.2023, близько 15:00 год., побачивши на вулиці рюкзак біля жінки, як потім їм стало відомо, це була потерпіла ОСОБА_5 , всередині якого могли бути цінні речі, вирішили викрасти його, щоб викрадені речі поділити між собою та використати їх на власні потреби. Так, дочекались, що за ними ніхто не спостерігає, а потерпіла відійшла, вони вдвох вкрали рюкзак сірого кольору, з яким відійшли у безпечне місце. Зозернувши в середину, вони побачили грошові кошти на загальну суму 52500 грн.; мобільний телефон марки «iPhone» у силіконовому чохлі білого кольору, шкіряний гаманець оливкового кольору, де були паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , банківські платіжні картки, які вони забрали собі, поділивши гроші між собою. Сам рюкзак, в якому також знаходились жіночі тапочки та 2 ключа, вони за непотребом викинули. Після чого вони вдвох, маючи у своєму розпорядженні банківську платіжну картку АТ «УКРСИББАНК», того ж дня о 15.32 год., перебуваючи у магазині «Таврія В» розташованого по вул.Люстдорфська дорога, 55-3 в м.Одесі, скористались банківською картою та розрахувались за покупку товару на суму 73,20 грн. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановлені слідством суми та приналежність викрадених ним спільно з його знайомим речей. Вони добровільно повернули викрадений мобільний телефон, банківські картки і документи власниці та її чоловіку. Гроші вони встигли витратити, але він має намір найближчим часом повернути їх. Просив суворо не карати його, дати можливість повернути потерпілим їх кошти.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 і особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в солідарному порядку матеріальної шкоди. завданої злочином на суму 53573 грн., що складає вартість жіночих тапок, суму викрадених грошей. Потерпілий ОСОБА_7 підтримав заявлений цивільний позов.

Потерпілі також просили розглянути кримінальне провадження і цивільний позов без їх участі. Просили також суворо не карати обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 визнав цивільний позов у повному обсязі.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження зібраних доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення ОСОБА_3 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, а також підстав і розміру цивільного позову, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення частини викраденого майна. Суд також враховує, що потерпілим частково відшкодована заподіяна шкода шляхом повернення викраденого телефону і, що потерпілі не наполягають на суворому покаранні винного, очікуючи відшкодування ним решти заподіяної їм шкоди.

Згідно висновку органу пробації перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення з ним з боку органу пробації виховних заходів і застосування до нього організаційних ресурсів з боку громадських і державних організацій, спрямованих на надання послуг з подолання алкогольної і наркотичної залежності, сприяння у працевлаштуванні, надання соціальних послуг, у т.ч. щодо ефективної адаптації у громаді тощо.

Наведені дані про особи винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_3 реєстрації і постійного місця проживання, соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, його наслідків, ставлення потерпілих, суд дійшов висновку, що обвинувачений, не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Питання щодо речових доказів і арештованого майна не вирішується, оскільки в провадженні суду залишається матеріали кримінального провадження щодо особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, ст.ст.1166 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю і стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 53573 (П`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1