Провадження №1-кп/303/919/23
Номер рядка статистичного звіту 26
вирок

Іменем України

03 січні 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000942 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, встановленого органом досудового розслідування обставини, що не оспорюється учасниками кримінального провадження.

02 грудня 2023 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, командир 3 відділення 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший сержант, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, висловив погрозу щодо вбивства ОСОБА_4 .

З метою демонстрації своїх реальних намірів, ОСОБА_3 дістав з правої кишені своєї куртки предмет з виду схожий на ніж та розмахував ним у бік потерпілого ОСОБА_4 , що останній сприйняв як реальну підставу побоюватись здійснення цієї погрози та реальну загрозу своєму життю, що викликало у нього побоювання за своє життя.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 129 КК України - тобто погроза вбивством, за реальної підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно поданої заяви від 28 грудня 2023 року ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив, викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом, підтвердив, що претензій до обвинуваченого не має.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до статті 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

У свою чергу вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється у визначеному КПК України порядку і повинен відповідати загальним вимогам до вироку. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений вчинив погрозу вбивством ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченого доведена наданими суду письмовими доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 грудня 2023 року, протоколом прийняття заяви повідомленням про кримінальне правопорушення від 02 грудня 2023 року, протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 02 грудня 2023 року за №1818 1815/23, протоколом огляду місця події від 02 грудня 2023 року, протоколом огляду та перегляду відео від 03 грудня 2023 року, протоколом слідчого експерименту від 27 грудня 2023 року.

Доведеною є вина обвинуваченого показаннями, які надані потерпілим та свідками на стадії досудового розслідування, що підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 11 грудня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 12 грудня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 12 грудня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12 грудня 2023 року,

Судом досліджено процесуальні документи постанову про призначення дізнавача від 05 грудня 2023 року, постанову про визначення групи прокурорів від 06 грудня 2023 року, постанови про визнання речовими доказами. Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження на всіх стадіях процесу судом не виявлено, клопотань щодо визнання доказів неналежними та недопустимими сторонами кримінального провадження не заявлено.

Наданими суду доказами підтверджується, що 28 грудня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_3 відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 28 грудня 2023 року, останній повністю визнав свою вину у вчиненому.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 129 КК України - тобто погроза вбивством, за реальної підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у центрі занятості не перебуває.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно статті 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів..

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 129 КК України, яке в силу статті 12 КК України є кримінальним проступком.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що обвинувачений на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується за місцем служби позитивно.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяну шкоду, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі.

Слід зазначити, що при призначенні покарання, судом враховані вимоги частини 3 статті 61 КК України відповідно до яких обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення , за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з обмеженням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 1 статті 129 КК України покарання у виді 01(одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на орган пробації за місцем його проживання (служби).

Речовий доказ: розкладний ніж з руків`ям чорного кольору, переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 - знищити.

Речові докази - два DVD-диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження у порядку, передбаченому статтями 381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення надсилається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1