ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2771/23 Справа № 201/5476/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000278 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України, за апеляційними скаргами ОСОБА_9 та ТДВ СК «Кредо» у особі генерального директора ОСОБА_11 , поданими на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2023 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, із призначенням йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного йому основного покарання, із випробуванням та іспитовим строком на 1 рік та покладенням передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО»» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 35 660,48 грн., моральної шкоди у розмірі 13 000,00 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО»» на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 34 514,32 (тридцять чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 32 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 725,16 грн. (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн., 16 коп. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 487 00,00 грн. задоволені частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України,

встановила:

Вироком суду встановлено, що 26 квітня 2021 року приблизно о 13.20 годині в Соборному районі міста Дніпра водій ОСОБА_9 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по пр. Гагаріна з боку вул. Чернишевського в напрямку Запорізького шосе.

Під час руху водій ОСОБА_9 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», розташованого в районі перехрестя просп. Гагаріна з вул. Феодосіївською, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину з права на ліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання йому дороги не прийняв, та продовживши рух, скоїв на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми правої нижньої кінцівки: закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків; закритого уламкового перелому лівої малогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху згідно висновку судово-автотехнічної експертизи виразилося в тому, що водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18. 1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання якого згідно висновку експерта перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що стали; 18.4 - Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, невиконання якого згідно висновку експерта перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що стали.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у частині вирішення позовних вимог потерпілого до обвинуваченого і ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 9000 грн.

Апелянт зазначає, що стягнутий з нього судом розмір моральної шкоди 150000 грн є не співрозмірним із вчиненим діянням, оскільки, ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Виходячи із необхідності лікування потерпілого, тривалості його, завдання додаткових незручностей та тривалості вимушених змін у організації життя ОСОБА_7 , обвинувачений вважає належним розміром моральної шкоди 35000 грн.

Оскільки обвинувачений відшкодував вартість ліків 1050 грн і добровільно надав 26000 грн, а страхова компанія сплатила ОСОБА_7 34514,32 грн, то обвинувачений вважає, що він повинен відшкодувати потерпілому ще 9000 грн, про що і просить у апеляційній скарзі.

ТДВ СК «Кредо» у особі генерального директора ОСОБА_11 просить у поданій апеляційній скарзі про зміну вироку суду у частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 до ТДВ СК «Кредо» і просить стягнути на користь потерпілого страхове відшкодування 20139,57 грн та відшкодування моральної шкоди 1006,98 грн.

Апелянт зазначає про допущене судом неналежне умотивування своїх висновків щодо розміру стягнутих відшкодувань із страхової компанії Кредо. Апелянт вважає, що 15520,91 грн заявлених та стягнутих судом витрат на лікування потерпілого не підтверджено наданими копіями чеків, оскільки частина лікарських засобів не призначалась лікарями, частина - не є за своїм характером медичними витратами.

Іншу частину позовних вимог апелянт у цій частині визнає.

Крім того, апелянт зазначає, що позивач ( потерпілий ОСОБА_7 ) помилково визначив порядок розрахунку відшкодування моральної шкоди, яка, у даному випадку повинна становити 5% від розміру страхової виплати за шкоду і дорівнювати 1006,98 грн, виходячи із визнаної апелянтом страхової виплати потерпілому 20139,57 грн.

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_6 просила залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення;

- потерпілий та його представник просили відмовити у задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого, а рішення щодо апеляційних вимог ТДВ СК Кредо ухвалити на розсуд суду;

- обвинувачений та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 у повному обсязі, а позовні вимоги ТДВ СК Кредо вирішити на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши у межах доводів поданих апеляційних скарг обвинуваченого та ТДВ СК Кредо матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи ту обставину, що у апеляційних скаргах не оскаржується доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, наведених у вироку суду, правильність правової кваліфікації дій за ч.2 ст.286 КК України, розмір та вид призначеного Сохачу основного та додаткового покарання, застосування до нього ст.75 КК України, то колегія суддів вирок у цій частині не переглядає.

Розглядаючи вимоги апеляційних скарг сторін у частині вирішення судом заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 та ТДВ СК Кредо, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Діючи, відповідно до вимог закону, суд першої інстанції обґрунтовано визначив про обов`язок виплати обвинуваченим ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди. Так, суд врахував, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , дійсно переніс фізичні та моральні страждання, які виразилися у втраті душевного спокою та звичайного ритму життя, постійного перебування в стресовому стані та здійснення довготривалого лікування, а також наявності додаткових витрат часу для відновлення стану здоров`я, яке триває по теперішній час, у зв`язку з чим, дотримуючись вимог ст.ст. 23, 1167, 1168, 1188 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в цій частині частково і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 , на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000,00 грн., оскільки саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати характеру вчиненого кримінального правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого, який своїми діями завдав потерпілому моральну шкоду, а також принципам справедливості, достатності і розумності.

З такими висновками суду повністю погоджується і колегія суддів та вважає, що наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого розрахунки іншого розміру моральної шкоди ґрунтуються виключно на припущеннях обвинуваченого і не відповідають обставинам кримінального правопорушення.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення на користь потерпілого Толстого страхових виплат з боку ТДВ СК Кредо, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і існування такого обов`язку апелянт- ТДВ СК Кредо -не оскаржив.

Разом з тим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ТДВ СК Кредо та співставивши їх із наявними у матеріалах провадження доказами, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про необґрунтованість стягнення із ТДВ СК Кредо на користь ОСОБА_7 заявлених потерпілим витрат на лікування у розмірі 15520,91 грн, оскільки апелянтом наведений вичерпний аналіз кожного із наданих потерпілим платіжних документів ( 40 найменувань), та на підставі медичної картки стаціонарного хворого № е3549.

Крім того, колегія вважає такими, що підлягають задоволенню і інша частина апеляційних вимог ТДВ СК Кредо, а саме у розмірі моральної шкоди, яка підлягає стягненню відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і повинна складати 1006,98 грн, тобто, 5% від страхової виплати за шкоду, яка наразі повинна складати 20139,57 грн.

У зв`язку з цим, відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України, вирок суду підлягає зміні у цій частині, із зменшенням сум, які підлягають стягненню із ТДВ СК Кредо, оскільки це не впливає на обсяг обвинувачення та правову кваліфікацію дій ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТДВ СК Кредо - задовольнити у повному обсязі.

У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 - відмовити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України - змінити у частині вирішення заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 до ТДВ СК Кредо.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ТДВ СК «Кредо» задовольнити частково. Стягнути із ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування у розмірі 20139,57 грн та відшкодування моральної шкоди 1006,98 грн; у іншій частині позовних вимог до ТДВ СК «Кредо» відмовити.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена учасниками кримінального провадження безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3