Справа № 569/3578/23
УХВАЛА

про встановлення процесуальних строків

31 жовтня 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника про встановлення процесуального строку досудового розслідування, в порядку ст. 28 КПК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку досудового розслідування, в порядку ст. 28 КПК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в якому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 являються іншими особами, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування особами, стосовно яких (в тому числі щодо їх майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється всупереч вимогам статей 2, 7, 9, 22, 28 КПК України, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також тривалий час.

Відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проводяться слідчі дії, інші процесуальні дії, накладено арешт на їхнє майно, що негативно впливає на їхню службову та підприємницьку діяльність, ділову репутацію, а також тягне за собою фінансові витрати на адвоката.

Має місце порушення «розумних строків» здійснення досудового розслідування, а також тривале і необґрунтоване обмеженням прав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що на даний час є підстави для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 21.02.2023 відповідно до статей 283, 284 КПК України із урахуванням положень статей 276-279 КПК України.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату та час його проведення були повідомлені належним чином.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив слідчу суддю відмовити у його задоволенні.

Вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться понад 8 (вісім) місяців, за цей період відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проведено чималу кількість слідчих дій, виїмок, обшуків, інших процесуальних дій, вилучено та накладено арешт на їхні мобільні телефони, інше майно, призначено відповідні судові експертизи, залучено спеціаліста управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, але на даний час вказаним особам про підозру не повідомлялося, оскільки достатніх доказів їхньої причетності до вчинення злочину, здобуто не було.

Також, стороною обвинувачення зазначено, що в даній справі слідчою повторно залучено спеціалістів управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, які на даний час проводять повторну перевірку діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за результатами якої буде прийнято остаточне рішення у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання в судовому засіданні, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області протягом більш як 8 (вісім) місяців проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в якому відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тривалий час проводяться слідчі дії, здійснюються виїмки, обшуки, інші процесуальні дії, накладаються арешти на їхні мобільні телефони, інше майно, призначаються судові експертизи, неодноразово залучаються спеціалісти управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області для проведення перевірок, а тому зазначені особи являються іншими особами, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування особами, стосовно яких (в тому числі щодо їх майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України.

Підозра по даному провадженню жодній особі не повідомлена.

Згідно частини 1 статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийнятті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно частини 2 статті 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 114 КПК України будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Частина 6 статті 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, у обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків, відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 757/37346/18-к (провадження № 51-1329 кмп19).

Разом з тим, на необхідності враховувати конкретні обставини справи при вирішенні питання щодо дотримання гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розумних строків кримінального провадження неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини.

У пункті 116 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

У пункті 253 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що момент, з якого статті 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи.

Разом з тим, в рішенні від 15 липня 1982 року у справі «Екле проти Німеччини» Європейський суд з прав людини вказує, що термін «пред`явлення обвинувачення» слід сприймати в широкому розумінні цих слів. Тобто сюди включаються й арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування, й «інші дії, що мають на увазі схожі твердження і що істотно впливають на становище підозрюваного».

Разом з тим, в рішеннях від 02 березня 2006 року у справі «Нахманович проти Росії» та від 07 грудня 2006 року у справі «Іванов проти України» Європейський суд з прав людини вказує, що обвинувачений у кримінальному провадженні повинен мати право на те, щоб провадження в його справі здійснювалося з особливою старанністю, особливо у випадку будь-якого обмеження свободи на строк до завершення провадження. Стаття 6 Конвенції вимагає від судів застосовувати всі доступні процесуальні засоби для встановлення вини чи невинуватості особи без неналежних зволікань. Ця вимога покликана забезпечити якнайшвидше усунення невизначеності щодо юридичної долі обвинуваченого, який залишається в стані невизначеності впродовж усього строку провадження, незважаючи на те, чи триває провадження, чи воно було призупинене.

У пункті 62 рішення від 18 січня 2007 року у справі «Шубінський проти Словенії» Європейський суд з прав людини зазначив, що провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає суд надавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Аналізом судової практики Європейського суду з прав людини встановлено, що строк у кримінальному провадженні, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. У кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (див. рішення у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» (Сase of Brogan and Others v. the United Kingdom), № 11209/84; № 11234/84; № 11266/84; № 11386/85, рішення від 29 листопада 1988 року).

У розумінні Європейського суду з прав людини для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (див. рішення у справі «Антоненков та інші про України» (Case of Antonenkov and Others v. Ukraine), № 14183/02, рішення від 22 листопада 2005 року).

Згідно частини 3 статті 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Прокурором у судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами наявність будь-яких особливостей чи складнощів у даній справі, а також не вказано про існування яких-небудь трудностей, що ускладнювали б досудове розслідування даного кримінального провадження та свідчили б про неможливість його завершення шляхом прийняття стороною обвинувачення одного з передбачених статтями 283, 284 КПК України процесуальних рішень, зокрема, закриття кримінального провадження чи звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи зверненням до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Ефективність досудового розслідування включає в собі вимоги щодо оперативності та розумної швидкості, при цьому в разі існування обставин, які б перешкоджали прогресу досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, оперативне реагування національних органів влади, в тому числі суду, є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права, а також їхню здатність запобігати проявам сприяння протиправним діям або терпимості до них.

Проведення досудового слідства у зазначеному кримінальному провадженні за відсутності значного прогресу у розслідуванні в термін, що перевищує декілька місяців, повністю нівелює загальну засаду кримінального провадження, яка встановлена положеннями статті 28 КПК України, що вказує на неефективність досудового розслідування.

З врахуванням викладеного, відповідно до положень статей 28, 114 КПК України, слідча суддя здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав учасників кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, дійшла висновку, що з початку досудового розслідування слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області неефективно проводяться слідчі дії, інші процесуальні дії, а тому необхідно встановити «розумні строки» для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, при цьому відповідне встановлення «розумних строків» досудового розслідування у повній мірі відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні відповідного кримінального правопорушення із цінностями та інтересами суспільства і держави, а також будь-яким чином не буде перешкоджати реалізації права на захист учасникам даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 219, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника - адвоката ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку досудового розслідування - задоволити частково.

Строк досудового розслідування, установлений статтею 219 КПК України, в порядку статті 28 КПК України, привести у відповідність до «розумного строку», встановивши уповноваженому слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні та уповноваженому прокурору, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні процесуальний строк в 3 (три) місяці, з дня проголошення ухвали слідчої судді для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відповідно до статей 283, 284 КПК України із урахуванням положень статей 276-279 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали слідчої судді покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 21.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_8