ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3537/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 3 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004415, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Енергодар, Запорізької обл, освіта вища, непрацюючої, розлученої, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

4 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане вище клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 4 листопада 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004415, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів

психотропних речовин, на початку листопада 2023 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), за допомогою Інтернет-мессенджеру «Telegram», із невстановленою досудовим розслідуванням особою з нік-неймом « ОСОБА_8 », домовилася щодо отримання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого збуту на систематичній основі. Надалі, 03.11.2023 року близько о 15:50 год., за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрала пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), після чого покинула місце, та стала незаконно зберігати його з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок.

Так, 03.11.2023 приблизно о 20 годині 39 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Трускавецька, 4, працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої в подальшому, під час особистого обшуку було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною білого кольору, згорток чорного кольору обмотаний синьою та прозорою ізолентою з кристалічною речовиною білого кольору, та поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалічною речовиною білого кольору, який містить особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), 16,756 г., яку ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ N° 589 від 03.06.2009, придбала та зберігала, з метою подальшого збуту.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 1» є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою збуту, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення та можливість призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що підозрювана не має постійного місця роботи та джерела доходів.

Також прокурор просив врахувати, що 30 травня 2023 року ОСОБА_5 була засуджена за частиною другою статті 307 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України на 3 роки.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрювана не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні надав слідчому судді характеризуючи матеріали стосовно підозрюваної, а саме копії: свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтв про народження дітей (2003 та 2005 року), посвідчення інваліда 2 групи, виписки з медичної картки хворого сина - ОСОБА_9 , свідоцтва про право власності на квартиру, паспорту батька підозрюваної. Також захисник просив суд врахувати, що вирок суду відносно ОСОБА_5 на цей час не набрав чинності, бо оскаржується прокурором та рішення суду апеляційної інстанції на разі не ухвалено, розгляд справи призначено на 29 листопада 2023 року, а отже наразі вона є несудимою, зазначив, що експертизу органами досудового розслідування здійснено лише по вилученим 16 гр, по іншим пакункам, які були вилучені в машині наразі експертизи немає. Вказав, що у підозрюваної дуже складне матеріальне становище, у неї хворіє син - 4 стадія онкологічного захворювання, він є інвалідом 2 групи, потребує догляду та дорого вартісного лікування, у нього дуже послаблений імунітет, він не може знаходитись серед людей. Просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити помірну для неї заставу.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала доводи захисту та просила у задоволенні клопотання відмовити. Вину визнала, вказала, що не мала на меті зберігати ці речовини, лише перевозила з місця на місце, розуміє всі наслідки вчиненого нею кримінального правопорушення, проте пішла на такий крок з відчаю, для сина треба гроші, а роботу знайти вона не може, хоча й має 3 вищі освіти. Зазначила, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та просила застосувати до неї домашній арешт або визначити помірну заставу. Вказала, що проживає з синами та батьками в одній квартирі, власником квартири є батько. Працівники поліції провели обшук в квартирі, проте нічого не знайшли, вилучили лише пакунки з автомобілю.

Вислухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004415, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

3 листопада 2023 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

4 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьої статті 307 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

-рапорт старшого дільничного офіцера Дарницького УП ГУНП у м. Києві щодо виявлення кримінального правопорушення;

-протокол затримання ОСОБА_5 ;

-протокол обшуку транспортного засобу;

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

-протокол визнання та приєднання речових доказів:

-висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 4.11. 2023;

-протоколами допиту свідків;

-протоколом огляду мобільного телефону;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, ОСОБА_5 вину свою визнала та не заперечувала обставини, викладені у клопотанні слідчого.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною третьою статті 307 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десяти років.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що свідками є поняті, які були присутні під час огляду транспортного засобу, та вона не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає обґрунтованими ризики переховування від органів досудового розслідування чи суду, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на надання пояснень підозрюваної щодо обставин вчинення цього кримінального правопорушення (необхідність у значній кількості коштів на лікування сина), відсутність у неї постійного місця роботи.

Слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваної, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п. 60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Так статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчим суддею враховуються міцні соціальні зв`язки підозрюваної, яка має на утриманні двох синів 2003 та 2005 року народження, один з яких має важке онкологічне захворювання 4 стадії, те, що підозрювана має постійне місце проживання у м. Києві, проживає з синами та батьками.

Також слідчим суддею враховуються, що 30 травня 2023 року відносно підозрюваної Дарницьким районним судом м. Києва (справа № 753/4126/23) ухвалено вирок за частиною другою статті 307 КК України, проте станом на 4 листопада 2023 року він не набрав чинності, оскільки як вбачається з відкритої інформації, розміщеної на сайті Судова влада України, розгляд апеляційної скарги прокурора у справі призначено на 29 листопада 2023 року, а отже підозрювана не є раніше судимою.

Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, прокурор у судовому засіданні вказав, що такий запобіжний захід як домашній арешт не буде дієвим, оскільки підозрювана може переховувати в квартирі певні предмети, які можуть бути речовими докази у справі та які вона може знищити. В той же час у судовому засіданні прокурор підтвердив, що обшук у квартирі, де проживає підозрювана з батьками та дітьми вже було проведено та там нічого не було вилучено.

Отже, з урахуванням вище викладеного, на переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваної, її поведінки, зокрема під час розгляду цього клопотання, визнання вини, усвідомлення наслідків вчинення таких дій, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрювана проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на викладене, беручи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця проживання, зважаючи на те, що підозрювана раніше не судима, враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, можливу міру покарання, у випадку визнання її винною, з огляду на положення частини четвертої статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно відмовити та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці із покладенням на неї обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть пункту 2 частині третьої статті 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 4 січня 2024 року включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора суду за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком до 4 січня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваної покласти на органи Національної поліції за місцем її проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 10 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .