Справа № 573/399/22
Провадження №1-кп/573/14/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20 грудня 2021 за №0000370 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , розлученого, із вищою освітою, на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 20 години 09 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним належним йому автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, рухався но автодорозі: Р44 «Суми-Путивль-Глухів», з м. Білопілля в м. Ворожба, перебуваючи в м. Ворожба, по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району Сумської області ОСОБА_4 побачив зустрічний автомобіль, який засліпив його світлом фар, тим самим спричинив небезпеку для руху останнього. Продовжуючи рух по вказаній вулиці, ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не вжив заходів для зменшення швидкості, тим самим почав діяти всупереч вимогам правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, та в районі будинку АДРЕСА_3 , здійснив наїзд на велосипедистів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_5 , які рухались в попутному напрямку. Від отриманих травм ОСОБА_9 померла на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №126 від 31.01.2022, причиною смерті гр. ОСОБА_9 , 1979 р.н., є поєднана тупа травма голови, грудної клітки, живота, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалася множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, переломами ребер, розривом печінки, позачеревинним крововиливом, переломами верхніх та нижніх кінцівок та ускладнилася набряком - стисненням головного мозку. На трупі виявлено наступні тілесні пошкодження: переломи склепіння та основи черепа. Крововиливи в м`які тканини голови. Рани: на волосистій частині голови, в ділянці правої гомілки, в ділянці лівого колінного суглоба, в ділянці правого колінного суглоба. Садна: в ділянці правого стегна, з переходом на правий колінний суглоб; в ділянці лівого стегна, з переходом на лівий колінний суглоб. Синці: в ділянці лівого передпліччя, в ділянці правого передпліччя. Непрямі переломи VII, VIII, IX ребер зліва. Крововиливи у м`які тканини спини. Переломи обох верхніх та правої нижньої кінцівок. Розриви печінки, позаочеревинний крововилив. Описані пошкодження утворились від дії тупих предметів, що діяли з великою силою, що підтверджується характером пошкоджень. Всі виявлені у ОСОБА_9 пошкодження є компонентами поєднаної тупої травми тіла і за ступенем тяжкості оцінюються як тяжкі та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Наїзд було здійснено позаду відносно потерпілої з подальшим падінням потерпілої на капот автомобіля, ударом головою об його дах та падіння на тверде покриття дороги.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №13 від 11.02.2022, велосипедист ОСОБА_7 , 1989 р.н. отримав внаслідок дорожньо - транспортної події наступні тілесні ушкодження: закритий внутрішньосуглобовий осколковий перелом передніх відділів епіфіза лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків до 6 мм. Частковий розрив медіальної колатеральної зв`язки, задньої хрестоподібної зв`язки, інтерстиційне пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки, гемартроз лівого колінного суглобу, ПФС III ст. Значне порушення функції статики та ходи. Ушкодження у вигляді закритого внутрішньосуглобового осколкового перелому великогомілкової кістки зі зміщенням та часткового розриву зв`язок лівого колінного суглоба з гемартрозом колінного суглоба могли утворитися внаслідок дії тупих предметів, що мають властивості твердих і за ступенем тяжкості оцінюються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більше, ніж 21 день.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №10 від 22.02.2022, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4, 12.9.6, 19.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 і введених у дію з 01.01.2002, зокрема:

12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

19.3 У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

В даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 запобігти попутного наїзду на велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали.

В даній дорожній ситуації, діями велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не визначалася технічна можливість запобігання попутного зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , оскільки удар відбувся передньою частиною автомобіля «ВАЗ-21093» н.з. НОМЕР_2 позаду велосипедів «ЕРРLЕ» та «BATAVUS». Тому, запобігання даного зіткнення визначалося односторонніми діями водія автомобіля «ВАЗ-21093» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, і в діях велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не вбачаються невідповідності вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору.

Дії ОСОБА_4 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, а форма вини до наслідків необережна.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно - небезпечний характер своїх дій, які виразились у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, передбачених пунктом 12.3 Правил дорожнього руху, при керуванні ІНФОРМАЦІЯ_6 автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до наїзду керованого ним транспортного засобі на велосипедистів ОСОБА_7 , чим спричинив останньому середньої тяжкості тілесних ушкоджень та ОСОБА_9 , котрій спричинив тілесних ушкоджень, що призвели до загибелі, передбачав можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

2. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 20 години 09 хвилин ОСОБА_4 , рухався по автодорозі Р44 «Суми-Путивль-Глухів», з м. Білопілля в м. Ворожба на належному йому автомобілі «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, перебуваючи в м. Ворожба, по вул. Слобідська, біля буд. 43, ОСОБА_4 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 , який рухався в попутному напрямку.

Після вчинення наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 , ОСОБА_4 достовірно знаючи, що потерпілий внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив його у небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього п. 2.10 Правил дорожнього руху, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, після вчинення ДТП автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної події.

Проведеними пошуковими заходами 21.12.2021 водія ОСОБА_4 встановлено співробітниками поліції.

Виконуючи вказані дії, що виразилися в залишенні в небезпеці потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок дорожньо - транспортної події ОСОБА_4 передбачав настання суспільно - небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 20 години 09 хвилин ОСОБА_4 , рухався по автодорозі Р44 «Суми-Путивль-Глухів», з м. Білопілля в м. Ворожба на належному йому автомобілі «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, перебуваючи в м. Ворожба, по вул. Слобідська, біля буд. 43, ОСОБА_4 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_5 , яка рухалась в попутному напрямку.

Після вчинення наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 , ОСОБА_4 достовірно знаючи, що потерпіла внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив її у небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього п. 2.10 Правил дорожнього руху, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, після вчинення ДТП автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо- транспортної події.

Проведеними пошуковими заходами 21.12.2021 водія ОСОБА_4 встановлено співробітниками поліції.

Виконуючи вказані дії, що виразилися в залишенні в небезпеці потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок дорожньо - транспортної події ОСОБА_4 передбачав настання суспільно - небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року ввечері він керував належним йому автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год по автодорозі із м. Білопілля в м. Ворожба. Погода була сира, асфальт був темний, вулиця освітлювалася. Не доїжджаючи до знаку «м. Ворожба» він побачив світло фар зустрічного автомобіля та переключився із дальнього на ближнє світло, та зустрічний автомобіль засліпив його світлом фар і в цей час він відчув удар у праву сторону, він скинув газ і автомобіль покотився. Потім у салон автомобіля на пасажирське сидіння впало скло. Він подумав, що щось випало із зустрічного автомобіля на його автомобіль, можливо якийсь мішок, злякався і поїхав до гаражу за адресою АДРЕСА_6 , де він ставить автомобіль. Приїхавши до гаражу він оглянув автомобіль та побачив, що спереду на автомобілі прим`ятий капот і дах автомобіля. Поставив машину у гараж і пішов пішки назад до місця, де відбулося зіткнення, де на місці події побачив проблискові маячки автомобілів поліції та швидкої допомоги. Тоді він усвідомив, що щось трапилось, але вирішив не підходити туди де стояли люди, а піти назад, при цьому зайшов у магазин «Калинка» купити цигарки. Наступного дня із мережі Фейсбук він дізнався, що трапилася ДТП і він збив двох велосипедистів, але вирішив поїхати на роботу у с. Гриценкове Сумського району у прикордонний загін, куди він влаштовувався на службу. Ввечері він дізнався, що провели обшук у гаражі, де він залишив автомобіль. Наступного дня він поїхав до ОСОБА_10 , де залишився ночувати у нього, а ОСОБА_11 зателефонував захиснику, щоб спитати що робити. 22.12.2021 року вони із захисником пішли до поліції, де він написав зізнання про вчинення ДТП. Зазначає, що якби потерпілі їхали по узбіччю, то нічого б не трапилося і він зміг би їх об`їхати. Під час досудового розслідування він не зв`язувався із потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не намагався відшкодувати шкоду, оскільки розумів, що вони агресивно до нього настроєні, а зв`язувалися його родичі. Грошові кошти потерпілим він не відшкодовував. Цивільний позов ОСОБА_6 щодо моральної шкоди він визнає частково на суму 100 000 грн. та витрати на адвоката 9000 грн. Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди він визнає частково на суму 30 000 грн. та витрати на адвоката 1600 грн.

Крім визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, факт вчинення останнім кримінальних правопорушень при зазначених вище обставинах повністю підтверджується показами допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що його дружина ОСОБА_9 працювала лаборантом на елеваторі «ЛНЗ» в м. Білопілля із графіком змін з 08:00 год. ранку до 20:00 год. вечора. На роботу вона їздила на велосипеді «Ботанус», на якому спереду була фара зі світлом, а ззаду катафоти, тобто велосипед було добре видно на дорозі. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ввечері про смерть дружини йому повідомив син та сказав, що її збила машина. Коли він приїхав на місце події, дружина була вже мертвою. З правої сторони дороги лежав велосипед, а через 10 метрів знаходилося тіло дружини. Того дня вона була одягнута у сині джинси, синю балонову куртку та напівчобітки .

Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що працює начальником зміни на елеваторі «ЛНЗ». ІНФОРМАЦІЯ_6 року відробивши зміну із 08:00 год. до 20:00 год. він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поверталися додому в м. Ворожбу. Він був одягнутий у світло відбивний жилет оранжевого кольору із полосами, який проглядався за 100 м, на велосипеді на педалях були катафоти. У ОСОБА_14 на велосипеді був ліхтар та катафоти. Вони їхали із м. Білопілля по алейці із лівої сторони, а потім переїхали на праву сторону, при цьому їхали по узбіччю, яке було широке, десь метр від краю дороги. ОСОБА_15 їхала попереду десь за 2-4 м, він її добре бачив. Біля стели ОСОБА_16 повернув направо додому. При в`їзді у м. Ворожба було світло на стовпах, все видно. На дорозі був мокрий сніг, але асфальт був темний і його було добре видно. Полоси дороги приблизно по 3 мерти. Потім він почув удар у ліву сторону, після чого вже пригадує, як не зміг встати і почав кликати на допомогу. Гукав десь хвилин 5, потім зупинилася машина із хлопцями, які викликали швидку допомогу. Зазначив, що після отриманих травм він проходив лікування у СОКЛ майже 3 місяці та має проблеми зі здоров`ям.

Свідок ОСОБА_13 зазначив, що працює слюсарем-ремонтником на елеваторі «ЛНЗ». ІНФОРМАЦІЯ_6 року відробивши зміну із 08:00 год до 20:00 год. він разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_12 поїхали додому у м. Ворожба на велосипедах. При цьому вони із елеватора переїхали дорогу до дерев тополі та поїхали у напрямку м. Ворожба. При цьому він їхав перший із ліхтариком, стопи на велосипеді також горіли. Далі їхала ОСОБА_15 також із ліхтариком на велосипеді спереду та стопами ззаду. Останнім їхав ОСОБА_18 , який був одягнутий у світло відбивний жилет. Перед стелою м. Ворожба він поїхав додому, а вони поїхали далі. Він чув удар та подзвонив ОСОБА_19 , який сказав, що трапилося і він поїхав туди. Коли приїхав, то побачив ОСОБА_7 по ходу руху автомобіля та ОСОБА_9 , яка була вже мертвою і лежала біля зупинки. Велосипеди знаходилися на узбіччі.

Свідок ОСОБА_20 зазначив, що працює секретарем Ворожбянської міської ради та проживає в м. Ворожба. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ввечері він повертався із м. Суми у м. Ворожба, та під`їжджаючи до свого будинку по АДРЕСА_3 він побачив ДТП та стояла швидка допомога. Воли він вийшов із автомобіля, то побачив навпроти свого будинку тіло людини, а інша людина у світло відбивному жилеті знаходилася далі. На вулиці було освітлення, та був сніг, бо коли він їхав із Сум то посипали дорогу.

Свідок ОСОБА_21 зазначив, що проживає у АДРЕСА_3 . Приблизно у грудні 2021 року він ввечері вийшов із кухні на вулицю покурити та почув удар на вулиці. Вийшовши на вулицю, він побачив жінку, яка лежала на узбіччі біля зупинки і хрипіла. Метрів за 10 унизу на скос лежав чоловік у жилеті ближче до стели Ворожба , метрів за 7 лежав велосипед та куски від бампера. Вулиця була освітлена. Чоловік йому розповів, що вони їхали на велосипедах.

Свідок ОСОБА_23 зазначила, що проживає у АДРЕСА_3 . Вона пригадує, що у грудні 2021 року вона дивилася вдома телевізор та почула, що щось гупнуло на вулиці два рази.

Свідок ОСОБА_24 зазначив, що він підтримує із обвинуваченим товариські відносини. Так, 21.12.2021 року до нього подзвонив ОСОБА_4 після обіду та сказав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року він рухався на автомобілі у м. Ворожба і при роз`їзді із іншим автомобілем він почув удар, а потім виявилося, що він збив людину. Із потерпілими ОСОБА_25 не зв`язувався, дзвонила його мати.

Крім цього, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів також підтверджується письмовими матеріалами справи, які були ретельно досліджені та проаналізовані судом під час судового розгляду у їх сукупності, а саме:

- рапортами прийняття заяв від 19.12.2021 року та реєстрацію в ЄО № 5886, № 5890, № 5891, № 5894 повідомлення про ДТП в м. Ворожба по вул. Слобідській, біля буд. 43 з травмованими; подальшу реєстрацію повідомлень про потерпілого ОСОБА_7 , який госпіталізований до ортопедичного відділення СОКЛ та потерпілу ОСОБА_9 , яка померла до прибуття БШМД ( том. 1 а.с.192-195);

-протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 19.12.2021 року, зі схемою до протоколу та фото таблицею до нього, проведеного в АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_9 , також виявлено та вилучено: праве зеркало заднього виду з уламками корпусу, яке поміщено до спецпакету SUD2069720; лако - фарбове покриття, яке поміщено до паперового конверту; автомобільний значок «ВАЗ», який поміщено до спецпакету SUD1115236; уламки прозорого скла, яке поміщено до спецпакету SUD1115235; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006927; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006945; велосипед «EPPLE»; велосипед та сидіння «BATAVUS», які передані на зберігання до ВП № 1 м. Білопілля ( том 1 а.с. 196-209);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.12.2021 щодо реєстрації кримінального провадження №0000370 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом наїзду на велосипедистів ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження, та ОСОБА_9 , яка від отриманих травм померла на місці. Встановлено, що наїзд здійснив ОСОБА_4 , який покинув місце вчинення ДТП ( том. 1 а. с. 182-184);

- постановою слідчого про визнання речових доказів у кримінальному провадженні №0000320 від 20.12.2021 року та квитанцією № 152 про їх отримання на зберігання, а саме: праве зеркало заднього виду з уламками корпусу, яке поміщено до спецпакету SUD2069720; лако - фарбове покриття, яке поміщено до паперового конверту; автомобільний значок «ВАЗ», який поміщено до спецпакету SUD1115236; уламки прозорого скла, яке поміщено до спецпакету SUD1115235; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006927; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006945; велосипед «EPPLE»; велосипед та сидіння «BATAVUS», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 м. Білопілля ( том 1 а.с. 210-211 );

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21.12.2021 року про накладення арешту на вказане вище майно ( том 1 а.с. 212-213);

- протоколом огляду предмета від 16.02.2022 року проведеного слідчим з фото таблицею до нього, в ході якого слідчим було оглянуто пошкоджений велосипед «BATAVUS», який належав ОСОБА_9 (том 1 а.с. 214-217);

- протоколом огляду предмета від 16.02.2022 року проведеного слідчим з фото таблицею до нього, в ході якого слідчим було оглянуто пошкоджений велосипед «EPPLE», який належить ОСОБА_7 (том 1 а.с. 218-222);

- протоколом огляду трупу ОСОБА_9 від 20.12.2021 з фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто та вилучено: куртку синтетичну синього кольору, штани джинсові синього кольору, напівчобітки замшеві чорного кольору, належні ОСОБА_9 (том 1 а. с. 226-235);

- постановою слідчого про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000370 від 20.12.2021 року та квитанцією про їх отримання на зберігання, а саме: : куртку синтетичну синього кольору, штани джинсові синього кольору, напівчобітки замшеві чорного кольору, належні ОСОБА_9 , які було поміщено до пакетів № 1, №2 та № 3 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 м. Білопілля ( том 1 а.с.237-238);

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.12.2021 року про накладення арешту на вказане вище майно ( том 1 а.с. 239-240);

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 від 20.12.2022 року № 127 із якого встановлено, що причина смерті потерпілої настала ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок травмування при зіткненні із легковим автомобілем ( том 1 а.с. 236);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 223 від 31.01.2022, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_9 , 1979 р.н., є поєднана тупа травма голови, грудної клітки, живота, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалася множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, переломами ребер, розривом печінки, позаочеревинним крововиливом, переломами верхніх та нижніх кінцівок, та ускладнилася набряком-стисненням головного мозку. Це підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними гістологічного дослідження. 3 урахуванням розвитку трупних явищ, з моменту настання смерті до початку проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_9 пройшов час 12-20 годин. На трупі ОСОБА_9 виявлено пошкодження: переломи склепіння та основи черепа. Крововиливи в м`які тканини голови. Рани: на волосистій частині голови, в ділянці правої гомілки, в ділянці лівого колінного суглоба, в ділянці правого колінного суглоба. Садна: в ділянці правого стегна, з переходом правий колінний суглоб; в ділянці лівого стегна, з переходом на лівий колінний суглоб. Синці: в ділянці лівого передпліччя, в ділянці правого передпліччя. Непрямі переломи VII, VIII, IX ребер зліва. Крововиливи у м`які тканини спини. Переломи обох верхніх та правої нижньої кінцівок. Розриви печінки, позаочеревинний крововилив. Описані пошкодження утворились від дії тупих предметів, що діяли з великою силою. Це підтверджується характером пошкоджень. Дані пошкодження могли виникнути у строк та за обставин, що вказані у постанові. Всі виявлені у ОСОБА_9 пошкодження є компонентами поєднаної тупої травми тіла і за ступенем тяжкості оцінюються як тяжкі (пункти 2.1.1а, 2.1.2, 2.1.3 б, л Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Під час наїзду потерпіла могла знаходитись за кермом велосипеда, як вказано у постанові. Наїзд було здійснено позаду відносно потерпілої з подальшим падінням потерпілої на капот автомобіля, ударом головою об його кришу та падіння на тверде покриття дороги. Надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги не могло запобігти смерті потерпілої. При токсикологічному дослідженні алкоголь в крові з трупа ОСОБА_9 не виявлено. Травма є характерною для дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні пошкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення тіла на площину ( том 1 а.с. 223-225);

- протоколом обшуку із застосуванням технічних засобів фіксування від 21.12.2021 року, проведеного у період із 19:44 год. до 23:28 год. у гаражі за адресою: м. Ворожба, вул. Шаповалова, 24, в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль «ВАЗ -2109» темно - зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 ; уламки світлорозсіювача (скла) передньої правої фари; частини червоного світловідбивача; зразки фарби з автомобіля «ВАЗ - 2109» н.з. НОМЕР_2 ; нашарування фарби синього кольору на правій боковій поверхні переднього бамперу зі слідоносієм; 3 уламки світловідбивача червоного кольору; частина гумового ущільнювача лобового скла з нашаруванням речовини бурого кольору; речовина світлого кольору біологічного походження зовні схожа на жир; частина механізму повороту правого бокового дзеркала; змив речовини бурого кольору з задньої лівої дверки та контрольний змив до неї; змив з зовнішньої ручки водійської дверки та контрольний змив до нього; змив з внутрішньої ручки водійської дверки та контрольний змив до нього; змив з важеля перемикання передач та контрольний змив до нього; змив з руля автомобіля та контрольний змив до нього; змив речовини бурого кольору з лобового скла та контрольний змив до нього; волокна білого кольору з передньої правої стійки автомобіля, вилучені на відрізок липкої стрічки; мікрочастинки, вилучені з водійського сидіння автомобіля, на відрізок липкої стрічки (а. с. том 2 а.с. 49-54);

- актом тимчасової передачі вилученого майна на зберігання - автомобіля «ВАЗ -2109» темно - зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_26 , а водієм - ОСОБА_4 на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів ВП № 1 м. Білопілля ( том 2 а.с. 55);

- постановою слідчого про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000370 від 22.12.2021 року та квитанцією про їх отримання на зберігання № 153, а саме: автомобіль «ВАЗ -2109» темно - зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 (поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів) ; уламки світлорозсіювача (скла) передньої правої фари, запаковані до спецпакету № INZ2053634; частину червоного світловідбивача, запаковану до спецпакету SUD1006991; зразки фарби з автомобіля «ВАЗ - 2109», н.з. НОМЕР_2 , запаковані до спецпакету SUD1006992; нашарування фарби синього кольору з правої бокової поверхні переднього бамперу зі слідоносієм, запаковані до спецпакету SUD1006995; 3 (три) уламки світловідбивача червоного кольору, запаковані до спецпакету SUD1007015; частину гумового ущільнювача лобового скла з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщену до паперового конверту; частину механізму повороту правого бокового дзеркала, поміщену до паперового конверту; волокна білого кольору з передньої правої стійки автомобіля, вилучені на відрізок липкої стрічки, поміщені до паперового конверту, які передані на зберігання до кімнату речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Соборна, 76 ( том 2 а.с. 56-57);

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 23.12.2021 року про накладення арешту на вказане вище майно ( том 2 а.с. 59-61);

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.12.2021 року про надання дозволу на обшук автомобіля «ВАЗ - 2109» зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 , з номером рами НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 20 листопада 2018 року належить ОСОБА_26 , мешканцю АДРЕСА_7 , яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець. АДРЕСА_2 ( том 2 а.с. 62-63);

- протоколом обшуку автомобіля «ВАЗ-2109» н.з. НОМЕР_2 від 27.12.2021 із застосування засобів технічної фіксації, в ході якого було вилучено: змив з внутрішньої ручки водійської дверки та контрольний змив до нього; змив з важеля перемикання передач та контрольний змив до нього; змив з руля автомобіля та контрольний змив до нього; мікрочастинки вилучені з водійського сидіння автомобіля, на відрізок липкої стрічки ( том 2 а.с.65-68) ;

- постановою слідчого про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000370 від 27.12.2021 року та квитанцією про їх отримання на зберігання № 1, а саме: змив з внутрішньої частини водійських дверцят та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; змив з важеля перемикання передач та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; змив з керма автомобіля та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; мікрочастини з водійського сидіння автомобіля, вилучені на відрізок липкої стрічки та поміщені до паперового конверту, передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Соборна, 76 (том 2 а.с. 69-70);

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29.12.2021 року про накладення арешту на вказане вище майно ( том 2 а.с. 71-72);

- ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 03.02.2022 року про тимчасовий доступ до документів - історії хвороби ОСОБА_7 та протоколом тимчасового доступу від 07.02.2022 року до медичної катки стаціонарного хворого ОСОБА_7 ( том 2 а.с. 75-80);

- постановою про призначення судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_7 (том 2 а.с. 81-82);

- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 13 від 11.02.2022 року, згідно з яким при огляді судмедекспертом 13.01.2022 р. у гр. ОСОБА_7 , 1989 р.н. виявлено наявну на нижній лівій кінцівці гіпсову пов`язку від гомілково-ступневого суглоба до верхньої третини стегна. В ортопедичному відділення КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» встановлено діагноз: Закритий внутрішньосуглобовий осколковий перелом передніх відділів епіфіза лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків до 6мм. Частковий розрив медіальної колатеральної зв`язки, задньої хрестоподібної зв`язки, інтерстиційне пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки, гемартроз лівого колінного суглобу. ПФС III ст. Значне порушення функції статики та ходи. Ушкодження у вигляді закритого внутрішньосуглобового осколкового перелому великогомілкової кістки зі зміщенням та часткового розриву зв`язок лівого колінного суглоба з гемартрозом колінного суглоба могли утворитися внаслідок дії тупих предметів, що мають властивості твердих і за ступенем тяжкості оцінюються як ушкодження середньої тяжкості (за ознакою тривалого розладу здоров`я більше, ніж 21 день). Конструктивні особливості травмуючого знаряддя в ушкодженнях не відобразились, тому більш конкретно встановити форму травмуючих предметів неможливо. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ДТП, при якому потерпілий рухався на велосипеді і на нього було здійснено наїзд легковим автомобілем. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення тіла на площину. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в зазначений у постанові (ІНФОРМАЦІЯ_6) або близький до нього строк. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, вказаних у постанові ( том 2 а.с. 83-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 та планом-схемою до нього від 28.12.2021, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 розповів про обставини ДТП ІНФОРМАЦІЯ_6 року та показав своє положення та положення ОСОБА_9 відносно роздільної смуги та напрямок їх руху ( том 2 а.с. 85-90);

- постановою слідчого про призначення експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21093» д.н. НОМЕР_2 від 24.12.2021 № СЕ-19/119- 21/15025-ІТ ( том 2 а.с. 96);

- висновком експерта від 21.01.2022 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» з фото таблицею, згідно із яким на період проведення експертного огляду автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 встановлено, що його система рульового керування, робоча гальмівна система та ходова частина знаходилися у працездатному стані. Технічних несправностей у вищевказаних системах, методами, що зазначені у дослідницькій частині висновку, не виявлено. Система фар головного світла автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 має технічні несправності у вигляді пошкоджень елементів лівої та правої фар головного світла, зміщення правої фари головного світла відносно свого місця кріплення, а також пошкоджень лампи головного світла даної фари. Виявлені технічні несправності системи фар головного світла автомобіля ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_2 носять аварійний характер та характерні для виникнення їх під час даної дорожньо-транспортної пригоди ( том 2 а.с. 99-107);

- постановою слідчого про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи від 31.12.2021 ( том 2 а.с. 108);

- висновком експерта від 18.02.2022 за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи, за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження » з фото таблицею, згідно із яким на момент первинного контакту кут між умовними повздовжніми осями автомобіля «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2 та велосипеда BATAVUS складав близько 5° розгорнутий ліворуч відносно умовної повздовжньої осі велосипеда BATAVUS. На момент первинного контакту кут між умовними повздовжніми осями автомобіля «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2 та велосипеда EPPLE складав близько 0°. У разі одночасного контактування автомобіля «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2 та велосипедів, місце їх зіткнення розташоване в районі правого, відносно напрямку проведення огляду, краю проїзної частини вул. Слобідська м. Ворожба, ділянки автодороги Р61 (Суми-Конотоп-Батурин), перед початком розташування червоного світловідбивача (на схемі позначено 1), тобто не далі ніж 56,7 м від рівня ОР№1 (стела «м. Ворожба»). У разі якщо, контактування автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 відбулося спочатку з одним велосипедом, а потім з другим, то місце зіткнення вказаного автомобіля з першим велосипедом розташоване в районі правого, відносно напрямку проведення огляду, краю проїзної частини вул. Слобідська м. Ворожба, ділянки автодороги Р61 (Суми-Конотоп-Батурин), перед початком розташування червоного світловідбивача (на схемі позначено 1), тобто не далі ніж 56,7 м від рівня ОР№1 (стела «м. Ворожба»). Місце зіткнення автомобіля «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2 з другим велосипедом розташоване в районі правого, відносно напрямку проведення огляду, краю проїзної частини вул. Слобідська м. Ворожба, ділянки автодороги Р61 (Суми-Конотоп-Батурин), перед, відносно напрямку проведення огляду, зафіксованим кінцевим положенням відповідного велосипеда. Більш точно визначити місця зіткнення транспортних засобів експертним шляхом не надається можливим, оскільки виявлена в ході огляду місця пригоди слідова картина не містить в собі достатньої кількості інформаційних ознак ( том 2 а.с. 111-125);

- постановою слідчого про призначення судової авто-технічної експертизи від 05.01.2022 ( том 2 а.с. 126-129) ;

- висновком експерта № 10 від 22.02.2022 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» з фото таблицею, згідно із яким в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4, 12.9.6, 19.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 запобігти попутного наїзду на велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визначалася шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали. Невідповідності в діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимогам п.п.12.2, 12.4, 12.9.6, 19.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В даній дорожній ситуації, діями велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не визначалася технічна можливість запобігання попутного зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , оскільки удар відбувся передньою частиною автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 позаду велосипедів «ЕРРLЕ» та «BATAVUS». Тому, запобігання даного зіткнення визначалося односторонніми діями водія автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, і в діях велосипедистів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не вбачаються невідповідності вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди ( том 2 а.с. 132-136);

- постановою слідчого про призначення судової трасологічної експертизи від 11.01.2022 ( том 2 а.с. 137-138);

- висновком експерта від 26.01.2022 за результатами судової трасологічної експертизи, за експертною спеціальністю 4.2. «Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами» з фото таблицею, згідно із яким праве дзеркало заднього виду, уламки полімерного матеріалу, вилучені в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми- Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області, надані на дослідження та уламок дзеркала заднього виду правих передніх дверцят автомобіля марки «ВАЗ - 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76, - складали раніше одне ціле (праве дзеркало заднього виду) та одне складене ціле з автомобілем. З причини відсутності спільної лінії розділення та інших окремих ознак за якими можна було б встановити їх приналежність до одного цілого при порівняльному дослідженні між емблемою автомобіля, вилученою в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми- Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області та радіаторною решіткою автомобіля марки «ВАЗ - 21093» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76, вирішити питання чи складали вони одне ціле та одне складене ціле з автомобілем, - не є можливим. Уламки скла фари №№ 1-7,9,10, вилучені в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми-Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області та уламки №№ 1-17,19,20 з автомобіля «ВАЗ - 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , вилучені вході обшуку 21.12.2021 на території домогосподарства за адресою : АДРЕСА_2 , надані на дослідження, - складали раніше одне ціле (частину скла фари) та одне складене ціле з автомобілем. З причини відсутності спільної лінії розділення та інших окремих ознак за якими можна було б встановити їх приналежність до одного цілого при порівняльному дослідженні між уламками скла фари №№ 8,11, вилученими в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми- Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області та уламком № 18 з автомобіля «ВАЗ - 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , вилученим в ході обшуку від 21.12.2021 на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , наданими на дослідження, вирішити питання чи складали вони одне ціле з іншими уламками та одне складене ціле з автомобілем, - не є можливим. Уламок полімерного матеріалу № 12, вилучений в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми-Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області, наданий на дослідження, - не складав одне ціле з уламками скла фари, вилученими в ході огляду ДТП від 19.12.2021 на ділянці автомобільної дороги Р44 «Суми-Путивль-Глухів» в м. Ворожба по вул. Слобідська, біля буд. 43, Сумського району, Сумської області та уламками скла фари з автомобіля «ВАЗ - 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , вилученими в ході обшуку від 21.12.2021 року на території домогосподарства за адресою : АДРЕСА_2 ( том 2 а.с. 141-160);

- постановою слідчого про визнання речових доказів від 02.02.2022 та квитанцією про отримання на зберігання № 7 : правого дзеркала заднього виду з уламками пластику, емблемою «ВАЗ», уламки скла фари упакування, запаковані до спецпакету № 1692694, радіаторну решітку автомобіля, зпакована до прозорого пакету, опломбована пломбою L87383341 CONTROL, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 м. Білопілля (том 2 а.с. 161162);

- постановами слідчого про призначення судової медико- криміналістичної експертизи (по одягу потерпілої ОСОБА_9 ) від 05.01.2022 ( том 2 а.с. 163-164, 170-171, );

- висновком експерта № 36 від 14.02.2022 за результатами судово-медичної експертизи речових доказів : джинсових штанів, належних ОСОБА_9 встановлено, що на джинсових штанях, належних ОСОБА_9 , 1979 року народження, в середній третині задньо-правої половинки, виявлені розриви і потертість, які утворилися внаслідок тиску і тертя від тангенційної дії тупого предмета з нерівною шорсткою контактуючою поверхнею об поверхню тканини у напрямку зверху вниз та зліва направо. В середній третині задньо-лівої половинки, виявлені розриви і потертість, які утворилися внаслідок тиску і тертя від тангенційної дії тупого предмета з нерівною шорсткою контактуючою поверхнею об поверхню тканини у напрямку зверху вниз. Конструктивні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися. Дані пошкодження могли утворитися при динамічному контакті поверхні одягу з нерівною поверхнею тупого предмета (частинами автотранспорту), при зіткненні автотранспортного засобу з людиною (наїзд) і є спільними ознаками автотравми. Встановити напрямок наїзду, положення потерпілої в момент первинного контакту з автотранспортом, достовірно не представляється можливим. Не виключена можливість, що первинний контакт стався з задньою поверхнею потерпілої. Напрямок травмуючої дії ззаду наперед та зліва направо ( том 2 а.с. 166-169);

- висновком експерта № 37 від 14.02.2022 за результатами судово-медичної експертизи речових доказів : куртки, належної ОСОБА_9 встановлено, що на куртці, наданій на експертизу, є розрив скріпляючих ниток по вертикальному, лівому шву спинки, який утворився внаслідок перерозтягнення деталей конструкції куртки. На спинці куртки зліва, в верхній третині, виявлені потертість та розриви тканини, які утворилися внаслідок тиску і тертя при тангенційній дії тупого предмета з нерівною (шорсткою)контактуючою поверхнею об поверхню тканини у напрямку знизу вгору та зліва направо. Конструктивні особливості травмуючого предмета (предметів) в пошкодженнях на куртці не відобразилися. Пошкодження на куртці є загальними ознаками автотравми, і могли утворитися при ДТП - наїзд, на різних його фазах. Специфічні та характерні ознаки автотравми не відобразилися. За пошкодженнями, виявленими на куртці, встановити стояла або пересувалася, потерпіла в момент первинного контакту з автотранспортом, достовірно не представляється можливим. Не виключена можливість, що в момент первинного контакту з автотранспортом, потерпіла, ймовірно знаходилася задньою поверхнею до під`їджаючого автотранспорту ( на що вказує локалізація ушкоджень). Напрямок впливу транспортного засобу по відношенню до потерпілої ззаду наперед та зліва направо ( том 2 а.с. 173-176);

- постановами слідчого про призначення судово-медичних (імунологічних) експертиз від 12.01.2022 року ( том 2 а.с. 193,197);

- висновком судово- медичної (імунологічної) експертизи № 88 від 17.01.2022 за результатами якої встановлено, що : «кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВО» ( том 2 а.с. 199-201);

- висновком судово- медичної (імунологічної) експертизи № 82 від 17.01.2022 за результатами якої встановлено, що : «кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО» ( том 2 а.с. 195-196);

- постановами слідчого про призначення судово-медичних (цитологічних) експертиз від 12.01.2022 року ( том 2 а.с. 179-181, 186-187);

- висновком судово - медичної (цитологічної) експертизи №86 від 31.01.2022 за результатами якої: «кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВО. (Висновок експерта №1173 від 10.01.2022 року». Кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. (Висновок експерта №82 від 17.01.2022 року». В об`єкті №1, речовині світлого кольору біологічного походження, зовні схожої на жир, вилученої в ході обшуку від 21.12.2021 з автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м. Ворожба, вул. Шаповалова, 24, та наданої на дослідження, виявлена кров та фрагменти жирової тканини людини, ядерні епітеліальні клітини не знайдені. Статева належність крові не встановлена в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові в об`єкті №1 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Враховуючи отримані результати досліджень, групову характеристику осіб, які проходять за ознаками кримінального правопорушення, приходжу до висновку, що походження даних слідів крові та жирової тканини можливо від особи (осіб) любої статі, організму якої (яких) притаманний антиген Н ізосерологічної системи крові АВО, у тому числі від потерпілої ОСОБА_6. Даних про походження слідів крові від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано ( том 2 а.с. 183-185);

- висновком судово медичної (цитологічної) експертизи №87 від 28.01.2022, за результатами якої: «кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. (Висновок експерта №1173 від 10.01.2022 року». «Кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. (Висновок експерта №82 від 17.01.2022 року». В об`єкті №1, на частині гумового ущільнювача лобового скла, вилученого в ході обшуку від 21.12.2021 з автомобіля «ВАЗ-2193» д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м. Ворожба, вул. Шаповалова, 24, та наданого на дослідження, виявлена кров людини, ядерні епітеліальні клітини не знайдені. Статева належність крові не встановлена в зв`язку з непридатністю клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові в об`єкті №1 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Враховуючи отримані результати досліджень, групову характеристику осіб, які проходять за ознаками кримінального правопорушення, приходжу до висновку, що походження слідів крові на частині гумового ущільнювача можливо від особи (осіб) любої статі, організму якої (яких) притаманний антиген Н ізосерологічної системи крові АВО, у тому числі від потерпілої ОСОБА_9 . Даних про походження слідів крові від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано ( том 2 а.с. 190-192);

- постановою слідчого від 01.02.2022 про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 (том 2 а.с. 206);

- висновком судово-медичної експертизи № 33 від 22.02.2022 року, за результатами якої при огляді судмедекспертом 23.12.2021 року у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: «2 садна в ділянці тильної сторони правої кисті. Ушкодження у вигляді саден могли утворитися внаслідок дії тупих предметів, що мають властивості твердих, за механізмом тертя-ковзання і за ступенем тяжкості оцінюються як легкі. Ознаки слідоутворюючих предметів в ушкодженнях не відобразилися, тому більш конкретно встановити діючи предмети не представляється можливим. Дані тілесні ушкодження могли бути отримані при обставинах, вказаних у постанові. Час заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, може відповідати заявленому строку, тобто вони могли бути заподіяні 19.12.2021 року. Послідовність виникнення тілесних ушкоджень визначити не представляється можливим. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ДТП, при якому ОСОБА_4 перебував за кермом легкового автомобіля і відбувся наїзд на велосипедистів. Дані ушкодження могли утворитися внаслідок падіння з вертикального положення тіла на площину ( том 2 а.с. 208-209);

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 та планом-схемою до нього від 28.02.2021, в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 розповів про обставини ДТП 19.12.2021 року та показав положення свого автомобіля в момент роз`їзду відносно роздільної смуги та напрямок його руху ( том 2 а.с. 210-215);

- заявою ОСОБА_7 до ВП № 1 м. Білопілля від 05.02.2022 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України ( том 2 а.с. 218);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2022 щодо реєстрації кримінального провадження №0000028 за ч. 3 ст. 135 КК України за фактом завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан ( том 2 а.с. 217);

- заявою ОСОБА_6 від 15.02.2022 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України відносно його дружини ОСОБА_9 ( том 2 а.с 225);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2022 щодо реєстрації кримінального провадження №0000034 за ч. 1 ст. 135 КК України за фактом завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан ( том 2 а.с. 224);

- постановою прокурора від 22.02.2022 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 0000370 за ч. 2 ст. 286 КК України, №0000028 за ч. 3 ст. 135 КК України та №0000034 за ч. 1 ст. 135 КК України ( том 2 а.с. 229-23);

- явкою із зізнанням ОСОБА_4 від 22.12.2021 року щодо вчинення ДТП 19.12.2021 року, а саме наїзду на велосипедистів та залишення після пригоди місця вчинення ДТП ( том 3 а.с. 7).

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим. У суду немає підстав не довіряти вказаним вище письмовим доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує, що згідно з класифікацією ст. 12 КК України вчинені останнім кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 286 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, та за ч. 1 ст. 135 КК України до злочинів нетяжких .

Дані про особу обвинуваченого зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, за місцем проживання характеризується задовільно, не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не особа з інвалідністю, має посвідчення водія (том 3 а. с. 11-21).

Загальні засади призначення покарання зобов`язують суд мотивувати у вироку призначене покарання і вимагають, щоб були наведені підстави обрання судом його виду та розміру. При цьому суд може посилатися у вироку лише на ті обставини, які були предметом дослідження і підтверджені в судовому засіданні. Будь-яка з обставин, що пом`якшує чи обтяжує покарання враховується за умови, що цю обставину було дійсно встановлено, її може бути покладено в основу вироку і включено до мотивування призначеного судом покарання. Суд враховує всі обставини в їх сукупності, що є підставою обрання судом конкретного покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просив суд не враховувати таку пом`якшуючу обставину як щире каяття відносно обвинуваченого ОСОБА_4 зазначену у обвинувальному акті, оскільки вказана пом`якшуюча обставина не знайшла підтвердження у ході судового розгляду та спростовуються поведінкою обвинуваченого, який за тривалий проміжок часу не вибачився перед потерпілими та не відшкодував завданих збитків.

Щодо твердження представника потерпілого, суд зазначає наступне.

Щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину), як про це стверджувала сторона захисту.

Одночасно суд під час розгляду справи та зокрема, допиту обвинуваченого встановив, що визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України під час досудового розслідування було вимушеним під тиском вагомих доказів його винуватості, а поведінка при розгляді провадження в суді не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

Так, поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду провадження, переконує суд у відсутності у обвинуваченого щирого каяття, оскільки обвинувачений протягом тривалого часу розгляду справи у суді не вибачився перед потерпілими ОСОБА_6 , який втратив дружину, та ОСОБА_7 , який внаслідок ДТП має проблеми зі здоров`ям, а зробив це лише перед судовими дебатами, не відшкодував завдану шкоду навіть частково, і більш того, під час його допиту зазначив, що наїзд на потерпілих відбувся лише тому, що вони їхали не по узбіччю, а по дорозі, а він, засліплений світлом зустрічного автомобіля не побачив їх на дорозі та здійснив наїзд. При цьому останній після вчинення ДТП повернувся на місце події, де побачив автомобілі поліції та швидкої, але жодних дій щодо будь-якої допомоги не вчинив. Більш того, наступного дня, дізнавшись про скоєне ДТП та його наслідки, він поїхав на роботу, а звернувся у поліцію лише 22.12.2021 року, тобто через три дні після вчинення наїзду.

При цьому розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Отже висловлювання засудженого, надані ним в ході судового розгляду про його щире каяття у скоєному, носить лише формальний характер.

Тому суд погоджується з думкою представника потерпілого ОСОБА_8 щодо відсутності такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття.

Отже, попри те, що орган досудового розслідування вказав в обвинувальному акті таку пом`якшуючу покарання обставину як щире каяття, суд, керуючись ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та дійшов висновку про відсутність цієї пом`якшуючої покарання обставини, що не є виходом за межі обвинувального акту як про це зазначено в касаційних скаргах і узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 03 липня 2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19) про можливість виключення пом`якшуючих покарання обставин як таких, що не підтверджуються матеріалами провадження.

Таким чином суд враховує пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, передбачені ст. 66 КК України, якою є з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, необхідно призначити покарання в межах санкції статтей у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України чи ст. 75 КК України суд не вбачає.

Призначення обвинуваченому зазначеного покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих суд надходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» передбачено, що при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Вказане зобов`язання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ст. 1187 ч. 2 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його.

Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права, шляхом окремого звернення вимоги до завдавала шкоди, страховика винної особи чи шляхом звернення до страховика та до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Відповідно до постанови від 4 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля ВАЗ -21093 д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в АТ «Страхова компанія» «Мега Гарант», про що свідчить поліс № АР/2385225 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який міститься в матеріалах кримінального провадження. Строк дії вказаного полісу з 20.11.2021 року по 19.11.2022 року ( том 3 а.с. 9).

Так, потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 та Акціонерного товариства «Страхова команія «МЕГА-ГАРАНТ» про солідарне стягнення з останніх заподіяної моральної шкоди у розмірі 600 000 гривень, із Акціонерного товариства «Страхова команія «МЕГА-ГАРАНТ» матеріальної шкоди у розмірі 11 862 гривні та витрати на правову допомогу у сумі 9000 грн. із обвинуваченого ОСОБА_4 ( том 1 а.с. 39-48).

Розмір завданої матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_27 обґрунтовує понесеними витратами на поховання та ритуальні послуги, на підтвердження чого були надані накладна від 20.12.2021 року та квитанція № 732251 серії ААЗ від 20.12.2021 року на загальну суму 11 862 гривні.

Судом встановлено, що докази, які надані до позовної заяви потерпілим ОСОБА_6 підтверджують суму витрат на поховання та ритуальні послуги у заявленому розмірі 11 862 гривні.

Отже із цивільного відповідача АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» у межах ліміту страхового полісу АР № 2385225 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню сума 11 862 грн. як витрати на поховання та ритуальні послуги.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Моральну шкоду потерпілий ОСОБА_27 обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньої-транспортної пригоди загинула його дружина, що є невиправною втратою, оскільки смерть близької людини є трагедією для кожного. Діти залишилися без матері. Після смерті дружини він отримав сильний стрес, його переслідують постійні переживання, відчуває біль та душевні, емоційні, моральні страждання, які спричиненні протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди дружина потерпілого ОСОБА_27 - ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці ДТП. Внаслідок вказаної події потерпілий ОСОБА_27 втратив психологічну рівновагу внаслідок порушення сталого побуту та звичайного ритму її життя, оскільки після того, як він дізнався про смерть дружини, отримав психологічний розлад, що завдав суттєвих психологічних страждань.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього

Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, також враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, характер і тривалість цих втрат, їх наслідки та інші обставини, що мають значення. А тому, виходячи з принципу розумності, виваженості а тому приймає до уваги ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 та приходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 становить 500 000 гривень.

Враховуючи вимоги ст. 27 вказаного Закону, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові №755/18006/15-ц від 04.07.2018, суд вважає, що вимоги потерпілого до цивільного відповідача - АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню на суму 78 000 грн. із розрахунку (12 мін.з.п х 6500 грн. мін. з.п. станом на 19.12.2021 р. = 78 000 грн.).

Таким чином із ОСОБА_4 необхідно стягнути моральну шкоду у сумі 422 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_6 . В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Що стосується стягнення витрат потерпілого ОСОБА_6 на правову допомогу з обвинуваченого ОСОБА_4 в розмірі 9 000 грн., то суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілим ОСОБА_6 надано договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_8 , копія квитанції до прибуткового касового ордера ( том 1 а.с. 46-47). Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілому ОСОБА_6 та участь представника судових засіданнях, суд стягує такі витрати на правову допомогу зі ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 повністю.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення 120 000 грн. моральної шкоди, яку він просить стягнути солідарно із цивільного відповідача АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що відобразилось на його способі життя та негативно вплинуло на його фізичний та психічний стан.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - «відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому» - страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Проте, судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_7 який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди не надано до суду доказів страхової виплати йому цивільним відповідачем АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» за шкоду, заподіяну здоров`ям та не надано до суду доказів понесення фактичних витрат за лікування, що позбавляє суд визначити розмір виплати моральної шкоди відповідно до положень ст. 26-1 Закону, що підлягає стягненню із страхової компанії.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, а тому приймає до уваги ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_7 та приходить до висновку про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Що стосується витрат потерпілого ОСОБА_7 на правову допомогу з обвинуваченого ОСОБА_4 в розмірі 1 600 грн., то суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілим ОСОБА_7 надано договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_8 , копія квитанції до прибуткового касового ордера ( том 1 а.с. 46-47). Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілому ОСОБА_7 , суд стягує такі витрати на правову допомогу зі ОСОБА_4 на користь потерпілого.

В ході досудового розслідування проводилися судова інженерно - транспортної експертиза №СЕ-19/119- 21/15025-ІТ від 21.01.2022, судова інженерно - транспортна експертиза №СЕ-19/119- 22/720-ІТ від 18.02.2022, судова автотехнічна експертиза №10 від 22.02.2022; судова трасологічна експертиза №СЕ-19/119-22/470-ТР від 26.01.2022. Загальна сума процесуальних витрат на проведення судових експертиз становить 17 642 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .

Ухвалами слідчого судді Білопільського районного суду від 21.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 29.12.2021 було накладено арешт на майно, який необхідно скасувати, оскільки необхідність у ньому відпала.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 29 грудня 2021року застосовано запобіжний захід у виді цілодобового арешту терміном 60 днів, тобто до 26 лютого 2022, який в подальшому не було продовжено. За результатами судового розгляду суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 ( сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 ( сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати із для його затримання у порядку КПК та поміщення до Сумського СІЗО.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 422 000 ( чотириста двадцять дві тисячі ) грн. та 9 000 ( дев`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 100 000 ( сто тисяч ) грн. та 1 600 ( одна тисяча шістсот) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 17 642 (сімнадцять тисяч шістсот сорок дві) гривні 20 копійок процесуальних витрат.

Стягнути із цивільного відповідача АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 78 000 ( сімдесят вісім тисяч ) грн.

Стягнути із цивільного відповідача АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на користь потерпілого ОСОБА_6 витрати на поховання та ритуальні послуги у сумі 11 862 ( одинадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 21.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 29.12.2021 на наступне майно та предмети:

1) праве дзеркало заднього виду з уламками корпусу, яке поміщено до спецпакету SUD2069720; лакофарбове покриття, яке поміщено до паперового конверту; автомобільний значок «ВАЗ», який поміщено до спецпакету SUD1115236; уламки прозорого скла, які поміщено до спецпакету SUD1115235; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006927; пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006945; велосипед «EPPLE»; велосипед та сидіння «BATAVUS»;

2) куртку синтетичну синього кольору, запаковану до пакету №1, штани джинсові синього кольору, запаковані до пакету №2, напівчобітки замшеві чорного кольору, запаковані до пакету №3, які належали потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вилучені в ході огляду трупа останньої 20 грудня 2021 року в приміщенні Сумського обласного бюро СМЕ;

3) автомобіль «ВАЗ - 2109» темно - зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 , який опечатано, вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області в м. Білопілля, вул. Соборна, 76;

уламки світлорозсіювача (скла) передньої правої фари, запаковані до спецпакету №INZ2053634; частину червоного світловідбивача, запаковану до спецпакету SUD1006991;

4) змив з внутрішньої частини водійських дверцят та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; змив з важеля перемикання передач та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; змив з керма автомобіля та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту; мікрочастини з водійського сидіння автомобіля, вилучені на відрізок липкої стрічки та поміщені до паперового конверту, зразки фарби з автомобіля «ВАЗ - 2109», н.з. НОМЕР_2 , запаковані до спецпакету SUD1006992; нашарування фарби синього кольору з правої бокової поверхні переднього бамперу зі слідоносієм, запаковані до спецпакету SUD1006995; 3 (три) уламки світловідбивача червоного кольору, запаковані до спецпакету SUD1007015; частину гумового ущільнювача лобового скла з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщену до паперового конверту; частину механізму повороту правого бокового дзеркала, поміщену до паперового конверту; волокна білого кольору з передньої правої стійки автомобіля, вилучені на відрізок липкої стрічки, поміщені до паперового конверту.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази:

1) праве дзеркало заднього виду з уламками корпусу, яке поміщено до спецпакету SUD2069720;

2) лако - фарбове покриття;

3) автомобільний значок «ВАЗ», який поміщено до спецпакету SUD1115236;

4) уламки прозорого скла, які поміщено до спецпакету SUD1115235;

5) пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006927;

6) пластиковий світловідбивач червоного кольору, який поміщено до спецпакету SUD1006945;

7)велосипед «ЕРРLЕ»;

8)велосипед «BATAVUS» та сидіння до нього;

9)праве дзеркало заднього виду з уламками пластику, емблема «ВАЗ», уламки скла, фари упакування, запаковані до спецпакету 1692694;

10)радіаторна решітка автомобіля, запакована до прозорого пакету, опломбована пломбою L87383341 CONTROL;

11)змив з внутрішньої частини водійської дверки та контрольний зразок до нього, поміщені до паперового конверту;

12)змив з важеля перемикання передач та контрольний зразок до нього;

13)змив з керма автомобіля та контрольний зразок до нього;

14)мікрочастини вилучені з ведійського сидіння автомобіля, на відрізок липкої стрічки, поміщені до паперового конверту;

15)куртка синтетична синього кольору, належна ОСОБА_9 , яку було запаковано до Пакету №1;

16)штани джинсові синього кольору, належні ОСОБА_9 , які було запаковано до Пакету №2;

17)напівчобітки замшеві чорного кольору, належні ОСОБА_9 , які було запаковано до Пакету №3;

18)уламки світлорозсіювача (скла) передньої правої фари, запаковані до спецпакету №INZ2053634;

19)частина червоного світловідбивача, запакована до спецпакету SUD1006991;

20)зразки фарби з автомобіля «ВАЗ - 2109» н.з. НОМЕР_2 , запаковані до спецпакету SUD1006992;

21)нашарування фарби синього кольору на правій боковій поверхні переднього бамперу зі слідоносієм, запаковані до спецпакету SUD1006995;

22) три уламки світловідбивача червоного кольору, запаковані до спецпакету SUD1007015;

23)частина гумового ущільнювача лобового скла з нашаруванням речовини бурого кольору;

24)речовина світлого кольору біологічного походження зовні схожа на жир, поміщена до паперового конверту;

25)частина механізму повороту правого бокового дзеркала, поміщена до паперового конверту;

26)змив речовини бурого кольору з задньої лівої дверки та контрольний змив до неї, поміщені до паперового конверту;

27)змив з зовнішньої ручки водійської дверки та контрольний змив до нього, поміщені до паперового конверту;

28)змив з внутрішньої ручки водійської дверки та контрольний змив до нього, поміщені до паперового конверту;

29)змив з важеля перемикання передач та контрольний змив до нього, поміщені до паперового конверту;

30)змив з руля автомобіля та контрольний змив до нього;

31)змив речовини бурого кольору з лобового скла та контрольний змив до нього, поміщені до паперового конверту;

32) волокна білого кольору з передньої правої стійки автомобіля вилучені на відрізок липкої стрічки, поміщені до паперового конверту;

33) мікрочастинки вилучені з водійського сидіння автомобіля, на відрізок липкої стрічки, поміщені до паперового конверту; які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області в м.Білопілля, вул.Соборна, 76, -знищити.

34) автомобіль «ВАЗ - 2109» темно - зеленого кольору, н.з. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями сконцентрованими в передній частині, ключами в середині замку запалювання та лобовим склом в салоні авто, який опечатано, вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області в м. Білопілля, вул. Соборна, 76 - повернути володільцю ОСОБА_4 ;

35) медичний шприц об`ємом 10 мл. зі зразком крові ОСОБА_4 , який запакований до паперового конверту, переданий для проведення судово - медичної експертизи, - знищити ;

36)марлевий тампон зі зразком крові ОСОБА_4 запакований до паперового конверту та контрольний зразок запакований до паперового конверту,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя