ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2632/23 Справа № 207/1216/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000122 від 10 лютого 2023 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.07.2012 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 ст. 185, ст. 69, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 15.04.2016 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

- 04.06.2018 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання на 2 роки;

- 02.08.2022 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; 30.08.2022 року звільнений із Дніпровської УВП (№4) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження указу України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 2102-ІХ.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022р. № 259/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану воєнного стану в Україні» від 21.04.2022р. № 2212-?, в Україні продовжено воєнний стан з 05.30 хв. 25.04.2022р. строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Вищезазначений указ затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022р.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_7 будучи особою, раніше судимою за злочини майнової спрямованості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти чужої власності за наступних обставин.

Так, повторно, 07.02.2023 приблизно в період часу з 11 год. 30 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11:30 год., прийшла до бару «Стоянка», розташованому за адресою: м. Кам`янське, вул. О. Стовби, 2а, де в той час перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Потерпіла ОСОБА_11 стала з ним спілкуватись та вживати алкогольні напої, сидячи за одним із столиків закладу. Під час спілкування з ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_11 користуваючись належним їй мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9C 2/32 GB Midnight Gray, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , демонструвала ОСОБА_7 фотозображення та періодично клала свій телефон на стіл, а потім виходила на деякий час на вулицю.

В цей час у ОСОБА_7 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_11 вищезазначеного мобільного телефону.

Так, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні бару «Стоянка», розташованому за адресою: м. Кам`янське, вул. О. Стовби, 2а, 07.02.2023 року у період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) діючи таємно, умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_11 залишила своє майно без нагляду, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, тобто його дії не будуть помітними для оточуючих, викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 9C 2/32 GB Midnight Gray, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який лежав на столі в барі. Після чого ОСОБА_7 , вийшов з бару разом з мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9C 2/32 GB Midnight Gray, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3849,22 гривні.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та своїми злочинними діями завдав ОСОБА_11 , майнової шкоди на вищезазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок м`якості. На переконання прокурора, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений має не зняті та не погашені судимості за злочини проти власності, проти життя та здоров`я особи, проти громадського порядку та моральності. При цьому, звільнившись з місць позбавлення волі останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин проти власності. Поряд із цим, на думку прокурора, поза увагою суду залишилось й те, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а тому залишається небезпечним для суспільства, оскільки має схильність до вчинення злочинів. Прокурор вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе протягом визначеного судом строку покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що визнав свою вину, щиро розкаявся, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має намір вступу до лав ЗСУ. На переконання обвинуваченого, суд призначив йому занадто суворе покарання, а його виправлення можливе без позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду від прокурора надійшла відмова від поданої ним апеляційної скарги (а.п. 191).

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин та кваліфікація його дій обвинуваченим не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Поряд із цим, колегія суддів не перевіряє й доводи прокурора, у зв`язку з відмовою останнього від раніше поданої апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, а також особу ОСОБА_7 , який визнав свою вину та розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття, а в якості таких, які в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують, - рецидив злочинів.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише шляхом ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для призначення менш суворого покарання або звільнення від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Ті обставини, що обвинувачений свою вину визнав та щиро розкаявся, підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають, як і відомості про перебування останнього у фактичних шлюбних відносинах.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину притягується не вперше, міцних соціальних зв`язків не має, вчинив злочин під час воєнного стану, що підвищує його суспільну небезпечність. За цих умов, призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, в тому числі й звільнення від його відбування з випробуванням, на переконання колегії суддів, не сприятиме його виправленню та попередженню вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, що підвищує ризик вчинення ним аналогічних злочинів, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише протягом визначеного судом строку в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначене судом першої інстанції покарання слід вважати справедливим.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4