Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/582/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 03.11.2023 із визначенням застави - 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн, в межах строку досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, на посаді інспектора групи тримання відділення тимчасового тримання НОМЕР_1 прикордонного загону, у військовому званні «молодший сержант», несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000389, відомості про яке 26.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000389, відомості про яке 26.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 наказом № 269-ОС від 11.04.2023 начальника НОМЕР_1 прикордонного загону призначено на посаду інспектора групи тримання відділення тимчасового тримання НОМЕР_1 прикордонного загону зараховано на військову службу за контрактом та присвоєно військове звання «молодший сержант».

-2-

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 за № 2102-IX, із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

З моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_7 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, молодший сержант ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти недоторканності державних кордонів, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.08.2022 у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, з корисливих мотивів.

12.08.2023 ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 здійснити незаконне переправлення останнього через державний кордон України, при цьому ОСОБА_9 за вимогою ОСОБА_7 повинен передати останньому частину грошових коштів наперед, а саме: 3000 доларів США для організації його незаконного переправлення через державний кордон, зокрема шляхом підшукування осіб, усунення перешкод, підшукання та надання засобів з метою безперешкодного перетину ОСОБА_9 державного кордону України зі Словаччиною через пункт пропуску. Решту грошових коштів у сумі 7000 доларів США, за вимогою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повинен передати безпосередньо перед незаконним перетином державного кордону.

ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невідомими на даний час органу досудового розслідування особами, відповідно до попередньої домовленості, вчинив організаційні дії, спрямовані на переправлення через лінію державного кордону України на територію Словаччини через пункт пропуску ОСОБА_9 , а саме визначив місце та час незаконного переправлення ОСОБА_9 через держаний кордон, надав останньому інформацію щодо найбільш зручних маршрутів руху до державного кордону, здійснив пошук співучасників та транспортного засобу.

04.09.2023 близько 14 год 15 хв ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, зустрівся з ОСОБА_9 неподалік готелю «Закарпаття», де відповідно до попередньої домовленості, вчинив організаційні дії, спрямовані на переправлення через лінію

-3-

державного кордону України, зокрема, разом з ОСОБА_8 , надали ОСОБА_9 інформацію щодо найбільш зручних маршрутів руху до державного кордону, місце та спосіб його перетину.

В подальшому, 04.09.2023 близько 16 год 40 хв, біля стоянки готелю «Закарпаття», що знаходиться на пл. Кирила і Мефодія, 5 в м. Ужгороді ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою доведення свого протиправного умислу спрямованого на отримання від ОСОБА_9 грошових коштів за організацію незаконного переправлення його за кордон, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 отримали від ОСОБА_9 першу частину обумовленої раніше суми коштів в розмірі 120000 грн (еквівалентну 3000 доларів США), після чого були викриті та затримані працівниками правоохоронних органів.

04.09.2023 ОСОБА_7 затриманий у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. 05.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 06.09.2023 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів, а саме до 20.10.2023 включно та визначено заставу 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) грн.

20.10.2022 ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.11.2023 з визначенням застави з покладенням в разі внесення застави відповідних обов`язків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, щоОСОБА_7 на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за який, у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. На даний час органом досудового розслідування не долучено до матеріалів кримінального провадження матеріали НСРД, не допитані всі свідки. На підставі наведеного, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, до 04.11.2023. Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не дає підстав застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому слідчий суддя врахувала, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахувала характер вчиненого кримінального правопорушення, і вважала, що застава саме у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) грн буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

-4-

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням ст. 199 КПК України. Також поза увагою суду залишились недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких є лише припущенням органу досудового розслідування. Окрім того, на його думку, визначений судом розмір застави, з огляду на скрутне матеріальне становище підозрюваного, є непомірним для нього.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді та не подавали заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги. При цьому враховується думка захисника-адвоката ОСОБА_5 , який вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі підозрюваного та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000389, відомості про яке 26.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

-5-

04.09.2023 ОСОБА_7 затриманий у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, а 05.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2023 відносно ОСОБА_7 застосувано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів, а саме до 20.10.2023 та визначено заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2023, якою щодо ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.10.2023 та, з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

-6-

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 03.11.2023, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-7-

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 та характером і обставинами злочину у якому він підозрюється, а тому, всупереч доводів захисника, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, з огляду на скрутне матеріальне становище підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

-8-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2023 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді