Справа № 694/431/24 провадження №1-кс/694/142/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

22.02.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 12.01.2024року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Євпаторія, АРК, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

21.02.2024 року старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , за погодженням з начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000044 від 12.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, придбав подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта від 06.02.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1.67 г. та зберігав при собі з метою збуту до 29.01.2024, коли близько 12 години 20 хвилин, знаходячись в подвір`ї домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , незаконно збув, продавши за ціною 300 гривень, особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , залученому до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Він же, повторно, у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, придбав подрібнену речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, яку зберігав в будинку за місцем свого проживання з метою збуту до 20.02.2024, коли близько 12 години 40 хвилин, перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув, продавши вказану речовину за ціною 500 гривень, особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , залученому до проведення негласної слідчої

(розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

20.02.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КК України, 20.02.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. З огляду на матеріали кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 знайомий зі свідком у даному кримінальному провадженні, який залучався до оперативної закупки наркотичного засобу, та на даний час у судовому засіданні не допитаний, тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, незаконно впливатиме будь яким способом на нього з метою дачі показань на його користь. Також під час проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, враховуючи, що останній систематично вчиняв кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотиків, а тому з урахуванням цього та відсутності доходів у ОСОБА_7 , цілком ймовірно, що він продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання підозрюваного .

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 29.01.2024; - дані протоколу добровільної видачі від 29.01.2024;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 30.01.2024;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 28.01.2024;- дані висновку експерта № СЕ-19/124-24/1585-НЗПРАП від 06.02.2024 року;- дані протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 20.02.2024;- дані добровільної видачі наркотичного засобу від 20.02.2024;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 20.02.2024; - дані протоколу обшуку від 20.02.2024;- інші матеріали кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочини за ч. 2 ст. 307 КК України, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 ) у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Отже зазначений ризик є доведеним.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Разом з тим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на свідка, який залучався до оперативної закупки наркотичного засобу, з

яким особисто знайомий, шляхом здійснення на них психологічного тиску ( підбурювання, вмовлянь, залякування), оскільки останній не допитаний безпосередньо судом.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_7 на свідків, що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, що підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні, та вчинив тяжкі кримінальні правопорушення пов`язані з обігом наркотичних засобів, дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, та вчинив тяжкі кримінальні правопорушення. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміновані йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 є тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, та суспільний резонанс, і саме наведені

вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконно впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання підозрюваного слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи підозрюваного про те, що останній має намір працювати слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що останній на даний час не працевлаштований і доказів можливого працевлаштування або ж пошуків роботи не надав.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`якихзапобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 1 ч. 5 ст.182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 12.01.2024року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Євпаторія, АРК, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.04.2024 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 20.02.2024 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Визначити розмір застави, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп. (40х3028 грн.= 121 120), у разі внесення якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без їх дозволу;

- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 19.04.2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, слідчому, підозрюваному, адвокатудля відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 23.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1