Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6047/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на вантажний автомобіль марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , навантаженим колодами деревини породи «сосна» 77 шт. об`ємом 25,7340 м3 у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та прийняти нове рішення, яким скасувати арешт на майно, а саме: вантажний автомобіль марки Мерседес днз НОМЕР_3 , з напівпричепом днз BK4112XF з колодами деревини породи «сосна» в кількості 77 шт. об`ємом 25,7340 м3. При цьому, зазначає, що водій вищевказаного транспортного засобу - ОСОБА_10 , який 11.09.2023 близько 19 год. був зупинений працівниками поліції на автодорозі "Київ-Ковель" поблизу с. Мала Зубівщина Коростенського району, офіційно працевлаштований в ФОП ОСОБА_8 , що підтверджується цивільно-правовим договором №1 від 19.04.2023. Зазначає, що 06.04.2023 між ФОП ОСОБА_8 та ТОВ «Хансаком-Вест» укладено договір поставки №2, згідно якого ФОП ОСОБА_8 на адресу товариства здійснюється поставка лісопродукції. Наголошує, що ФОП ОСОБА_8 є законним користувачем вантажного автомобіля марки Мерседес днз НОМЕР_3 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується відповідними договорами оренди транспортних засобів від 15.04.2023. наголошує, що в даному випадку слідчим суддею не враховано, що водієм ОСОБА_10 працівникам поліції було надано товарно-транспортну накладну, яка повністю підтверджує законність перевезення вантажу, оскільки у даній накладній відображена уся необхідна інформація, яка підтверджує законність перевезення лісу: пункт завантаження, хто відпустив лісопродукцію, вантажоодержувача (ФОП ОСОБА_8 ), порода деревини, об`єм лісопродукції та хто здійснює перевезення вантажу. Зазначає, що він, як приватний підприємець на законних підставах здійснює підприємницьку діяльність та орендує вказані транспортні засоби, сплачуючи відповідні податки. Звертає увагу, що вищевказане вилучене майно не є предметом злочину і знаходиться у його володінні законно, до ЄРДР не вносились відомості, що була заподіяна істотна шкода та таких даних щодо розміру шкоди у провадженні немає. Крім того, ФОП ОСОБА_8 чи водій ОСОБА_10 не здійснювали незаконної порубки дерев, не перевозили, не зберігали та не збували незаконно зрубані дерева, ця лісодеревина не є свіжої рубки, не з ділянки порубки, а отримана у законний спосіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали додані до клопотання, апеляційної скарги, а також ухвалу слідчого судді першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що у органу досудового розслідування наявні достатні підстави та розумні підозри вважати, що вилучені в ході проведення огляду місця події речі є речовими доказами у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вищевказаних речей, які зберегли на собі сліди злочину та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також необхідністю запобігти можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з наявності підстав вважати, що вилучене під час проведення огляду майно, яке зазначене в клопотанні слідчого, може бути предметом та знаряддям злочинного посягання, а також могло зберегти на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначених у ст.98 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2020 року за №0000746, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що 12.09.2023 року у період часу з 20год. 05хв. по 20год. 40хв. проведено огляд місця події на автодорозі сполученням Київ-Ковель поблизу с.Мала Зубівщина Коростенського р-ну було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_4 навантаженим колодами деревини породи «сосна» 77 шт. об`ємом 25,7340 м3.

В ході проведення огляду місця події було встановлено, що вказаним транспортним засобом керував громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином висновки слідчого судді про те, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та про те, що в даному випадку метою арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого, є його збереження та можливе подальше використання в якості речових доказів в кримінальному провадженні колегією суддів визнаються обґрунтованими.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що вилучене в ході проведеного 12.09.2023 року огляду місця події майно, відповідає критеріям, встановленим у статті 98 КПК України, належним чином умотивувавши такий висновок.

Колегія суддів визнає неспроможними доводи апелянта стосовно того, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, не надав належної оцінки кожному доказу з точки зору їх належності та допустимості.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Оцінюючи посилання апелянта на товарно транспортну накладну, яка містить всю необхідну інформацію та повністю підтверджує законність перевезення вантажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до долученої апелянтом копії товарно транспортної накладної серії ЖКА №537901 вбачається, що вона видана 18.07.2023року, а перевезення лісопродукції на яку накладено арешт здійснено 12.09.2023 року, що викликає обґрунтовані сумніви щодо строку її дії, та законності перевезення та придбання лісопродукції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна - це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій з вказаним майном протягом тривалого часу або встановленням обставин, які впливають на необхідність подальшого такого арешту, або у разі, коли підстави для арешту відпали.

Що ж стосується арешту вантажного автомобіля марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , які орендує ФОП ОСОБА_8 , що підтверджено відповідними копіями договорів долучених до апеляційної скарги, то слід зазначити, що при розгляді клопотання в цій частині слідчим суддею було вірно встановлено що даний автомобіль в кримінальному провадженні має значення речового доказу. Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, оскільки саме даним автомобілем здійснювалося перевезення виявленої та вилученої під час зазначеного вище огляду лісопродукції, що стало підставою для внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.246 КК України в ЄРДР, а тому може бути визнаний предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі сліди неправомірних дій, тобто може мати ознаки, передбачені ст. 98 КПК України.

Разом з тим, рішення слідчого судді про арешт автомобіля не тільки шляхом заборони його розпорядження, а й шляхом заборони користування ним з огляду на положення ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності на нього завданням даного кримінального провадження, є помилковим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 є приватним підприємцем та орендує вказаний автомобіль з напівпричепом, тобто не є власником, що підтверджується відповідними копіями договорів для надання послуг з перевезення вантажу, а тому вказаний автомобіль з напівпричепом необхідний для здійснення підприємницької діяльності, та на переконання колегії суддів, завдання кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання в права ОСОБА_8 щодо користування автомобілем з напівпричепом.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що з метою збереження даного автомобіля та напівпричепа як речового доказу в кримінальному провадженні цілком достатнім буде його арешт саме шляхом заборони розпорядження ним (в межах прийнятого слідчим суддею рішення).

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та накладання арешту на зазначений автомобіль з напівпричепом - шляхом заборони розпорядження ним.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2023 в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном, - скасувати.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися на вантажний автомобіль марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 .

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :