ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2784/23 Справа № 175/8897/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0004490, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райдолина Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, гранатометника 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 13 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, з вищою освітою, одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 23 січня 2024 року, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 214 720 гривень.

Слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а також наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначеного розміру застави, клопотання слідчого задовольнити, не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, або визначити його в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вказує, що слідчим суддею при визначенні альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, не враховано, що підозрюваний, перебуваючи в зоні проведення бойових дій, отримував грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає дійсним обставинам справи та не кореспондується з вимогами ст. 182 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно матеріалів справи, 25 листопада 2023 року до ЄРДР за № 0004490 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

26 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненнію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що підтверджується, зокрема: повідомленням тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 14225/1 від 25 листопада 2023 року, про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25 листопада 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25 листопада 2023 року; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 25 листопада 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25 листопада 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25 листопада 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 25 листопада 2023 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, визначене місце проживання та реєстрації, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, наявний ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадження, оскільки підозрюваний може вплинути на цих свідків, які разом з ним проходять військову службу, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, визначене місце проживання та реєстрації. При цьому, а ні матеріалами справи, а ні прокурором у судовому засіданні не підтверджено отримання ОСОБА_6 додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, а тому, обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 або навпаки, таким, що не в змозі досягти мети наведеного заходу забезпечення кримінального провадження та який не буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачається, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0004490, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4