ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5496/23
Провадження № 1-кс/210/92/24
У Х В А Л А

іменем України

10 січня 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого керівником Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001103 від 09 жовтня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК Українивідносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка, Ростовської області, рф, громадянина України, із середньо-технічною освітою,одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, працевлаштованого на посаді машиніста екскаватору в ТОВ «СТРОЙ ЮА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в ІТТ №2 ГУ НП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Першотравнева, 14, раніше не судимий.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 з 2016 року працює на посаді машиніста екскаватору у ТОВ «СТРОЙ ЮА», одним із керівників якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час трудових відносин у ОСОБА_5 з ОСОБА_9 склались неприязні стосунки з приводу депреміювання останньою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, реалізуючи раптово виниклий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, залишив собі зазначені гранату та запал, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдену вищезазначену гранату переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно в жовтні 2023 року, у ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, з метою помсти, виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи злочинний умисел на заподіяння смерті людині, 09.10.2023, приблизно о 04.30 годин, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «РЕНО», моделі «КЕНГО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до салону якого поклав раніше придбану гранату Ф-1, приїхав на АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_9 .

Того ж дня, приблизно о 04.55 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, в житловому секторі, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи, що вищевказана бойова граната Ф-1 відноситься до категорії бойових припасів з максимальною дистанцією ураження осколками - 200 м, утримуючи її спусковий важіль та стиснувши запобіжну чеку, витягнув її за кільце із запалу, затиснув приведену у бойову готовність гранату між стулками двостворчатих металевих воріт паркану будинку АДРЕСА_2 , після чого на вказаному автомобілі залишив місце вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 05.50 годин, ОСОБА_9 , з метою виїхати на власному автомобілі з території будинку АДРЕСА_2 , вийняла металевий засов та відчинила ліву створу двостворчатих металевих воріт, внаслідок чого раніше закладена ОСОБА_5 граната Ф-1 впала не землю, здетонувала та стався вибух. Однак, ОСОБА_9 встигла впасти на землю та внаслідок вибуху гранати їй спричинено тілесні ушкодження у виглядівогнепальних осколкових поранень передньої черевної стінки, обох гомілок та лівого стегна зі сторонніми тілами в м`яких тканинах, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, та реалізуючи раптово виниклий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу(Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, з наступними змінами), Інструкція «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292), залишив собі зазначену гранату, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдену вищезазначену гранату Ф-1 переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без передбаченого законом дозволу.

09.10.2023, приблизно о 04.30 годин, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «РЕНО», моделі «КЕНГО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , привіз раніше придбану гранату Ф-1 навул. Чайковського в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де вчинив замах на вбивство ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, шляхом підриву гранати на території будинку АДРЕСА_2 , де остання проживає.

Вилучені уламки 09.10.2023 на території будинку АДРЕСА_2 є частинами (залишками) бойового припасу - промислово виготовленої ручної осколкової оборонної гранати Ф-1.

Крім того, ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджені корпуси ручних осколкових гранат РГД5, споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 та три уніфіковані запали ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, які є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, усвідомлюючи заборону їх вільного обігу, відсутність у нього передбаченого законом дозволу на їх придбання, зберігання та носіння (Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, з наступними змінами), Інструкція «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292), залишив собі зазначені гранати та запали, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдені вищезазначені гранати та запали переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

14.11.2023, у період часу з 11.44 год. до 13:13 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого суді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2023, у житловому та господарчому приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 працівниками поліції виявлено та вилучено два споряджені корпуси ручних осколкових гранат РГД5, споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 та три уніфіковані запали ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, які є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, та останній їх зберігав без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якому 15.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі та за ч.1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного на 30 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники, кожен окремо, під час обговорення клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначили, що ОСОБА_5 має поганий стан здоров`я, потребує медичного нагляду, має міцні соціальні зв`язки, раніше проходив військову службу під час АТО/ООС, за що має відзнаки, не намагався зникнути після скоєння злочину - ходив на роботу, жив за місцем проживання, тощо.

Крім того, зазначили, що у даному провадженні відсутня обгрунтована підозра відносно ОСОБА_5 , оскільки перед виявленням на території його домоволодіння гранат він був відсутній дома, а до господарської будівлі, у якій вони були виявлені, був доступ сторонніх осііб.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі та за ч.1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

15.11.2023 року ОСОБА_5 на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263КК України.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

?протоколом огляду місця події від 09.10.2023;

?показаннями потерпілої ОСОБА_9 від 09.10.2023;

?висновками експертів №1676/114 від 18.10.2023; №СЕ-19/104-23/35928-ВТХ від 01.11.2023; №СЕ-19/104-23/41474-ВТХ від 25.12.2023;

?протоколом огляду місцевості від 19.10.2023;

?протоколами огляду речей та документів - відеозаписів із камер відео нагляду від 21.10.2023;

?протоколом обшуку від 14.11.2023;

?речовими доказами;

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 14.11.2023;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_5

?показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

?іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

09.01.2024 постановою керівника Криворізької південної окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001103 від 09.10.2023 до трьох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому слідчий суддя зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_5 є те, що останній вчинив кримінальне правопорушення в сфері проти життя та здоров`я особи, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, що збільшує ризик втечі і його можливо відвернути лише взявши особу під варту. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику ОСОБА_5 незаконного впливу на потерпілого, свідка є те, що останній фактично володіє інформацією щодо зібраних доказів, здобутих в ході досудового розслідування, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість покарання, матиме змогу незаконно впливати на потерпілу, здійснювати тиск на свідків, експертів, які викривають його як особу, що вчинила злочин.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що вже після вчинення замаху на вбивство, підозрюваний ОСОБА_5 продовжував зберігати вдома виявлені під час проведення обшуку бойові припаси - гранати та запали до них, що свідчить про можливе вчинення ним повторних злочинів.

Вказані обставини слідчим суддею враховані при продовженні запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, перешкодити йому в продовженні вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Отже, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - є безпідставними.

При цьому суд критично оцінює підстави, наведені стороною захисту для обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, вважаючи, що хоча вказані підстави дійсно мають місце в той чи іншій мірі, їх наявність є явно недостатньою для відвернення виявлених та доведених в судовому засіданні процесуальних ризиків з наступних підстав:

Так, суд, як і раніше, не заперечує той факт, що ОСОБА_5 дійсно після скоєння інкримінованого йому діяння не зник, продовжував ходити на роботу та проживати вдома. Однак суд продовжує оцінювати таку його поведінку як один із засобів уникнути підозр у вчиненні злочину, скоєного в умовах неочевидності, оскільки вважає, що зникнення одразу після вчинення такого злочину одного з колег потерпілої, з яким у неї в недавньому минулому був конфлікт, безумовно привернуло б максимальну увагу правоохоронних органів та обов`язково потягло б за собою негайну його перевірку у причетності до даного злочину.

Суд також не заперечує факт участі підозрюваного в АТО/ООС та наявність у нього грамот від командування. Водночас, суд приймає до уваги, що спосіб скоєння злочину пов`язаний саме з застосування знань, засобів та методів ураження противника в умовах бойових дій та вчинення диверсійних заходів, вочевидь, отриманих підозрюваним саме під час АТО/ООС з застосуванням придбаних (поза розумними сумнівами) там же боєприпасами - бойовими гранатами та запалами до них.

Крім того, суд також враховує надзвичайну небезпеку (не тільки суспільну, а й фізичну) способу вчинення даного діяння, яка пов`язана не тільки з загрозою життю безпосередньо потерпілої, а з великою долею вірогідності могла потягнути за собою загибель чи спричинення шкоди здоров`я невизначено великому колу осіб, що з великою долею вірогідності могли знаходитися поруч під час вибуху, оскільки подія відбувалася у населеному пункті, на вулиці, в місці масової забудівлі житлових будинків.

Крім того, суд оцінює також невибірковість даного способу вчинення злочину, оскільки вибух гранати з великою долею вірогідності міг статися під час відкриття воріт будь-якою сторонньою особою - будь-ким з членів сім`ї потерплої, випадковими перехожими, дітьми, листоношею, під дією вітру, домашніх тварин, тощо.

Крім того, оцінюючи стан здоров`я підозрюваного, на яку знову посилалася сторона захисту, судом враховується той факт, що згідно наданої суду довідки ФДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України», Криворізька медична частина №3 від 07.12.2023 року, загальний стан ОСОБА_5 задовільний. Госпіталізації не потребує. Дієтичного харчування не потребує. В умовах ІТТ та СІЗО утримуватися може.

На направлений стороною захисту адвокатський запит щодо стану здоров`я підозрюваного, згідно наданих захисником пояснень, відповіді не надано, і, отже, станом на момент винесення даного рішення у суду відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 за своїм станом здоров`я не може утримуватися в умовах УВП №3.

Оцінюючи ж обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 суд зазначає, що його вірогідна причетність та пов`язаність з даним злочином у достатній мірі підтверджується наданими суду документами та матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання про продовження строків триманні під вартою.

Суд зазначає, що вказаних даних, безумовно, може бути недостатньо для винесення обґрунтованого обвинувального вироку, але наведені дані та докази безумовно, поза розумними сумнівами, з достатньою мірою вірогідності підтверджують можливу причетність ОСОБА_5 до даного злочину та з достатньою мірою обгрунтованості пов`язують ОСОБА_5 з його скоєнням, а тому суд доходить до висновку про належну та достатню обґрунтованість підозри, як однієї з підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позицію ж сторони захисту щодо неналежної обгрунтованості підозри суд не приймає до уваги, оскільки сумніви, висловлені стороною захисту в судовому засіданні, є, фактично, сумнівами щодо наявності у діях ОСОБА_5 складу інкримінованого йому злочину, а тому підлягають встановленню та доказуванню виключно в межах розгляду даного кримінального провадження по суті.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, наведені ризики та обставини, що свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою без внесення застави, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого керівником Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001103 від 09 жовтня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001103 від 09.10.2023 у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 діб, тобто до 09.02.2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 30 днів, тобто до 09 лютого 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 11 січня 2024 року о 12-30 годині.

Суддя: ОСОБА_1