Справа 127/1875/24
Провадження 1-кс/127/773/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000024 внесеного до ЄРДР 16.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000024 внесеного до ЄРДР 16.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 15.01.2024 близько 23.00 год., між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували у квартирі АДРЕСА_2 під час вживання спиртних напоїв, на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка, яка переросла в конфлікт.

В ході даного конфлікту ОСОБА_4 керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на спричинення тілесного ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи вищевказаний умисел, тримаючи у правій руці побутовий кухонний ніж із руків`ям білого кольору, із прикладанням фізичної сили наніс два удари клинком ножа в ділянку грудної клітини з лівого боку ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_4 застосувавши силу власного тіла долонями рук штовхнув в ділянку грудної клітини ОСОБА_7 внаслідок чого останній не втримавши рівновагу задньою частиною тіла впав на підлогу. Надалі ОСОБА_7 намагаючись піднятись, оперся на коліна обох ніг розмістившись спиною до ОСОБА_4 який в свою чергу наніс не менше двох ударів клинком ножа в ділянку стегна лівої нижньої кінцівки та в ділянку литки правої нижньої кінцівки, після якого в ній залишилась частина леза від ножа, спричинивши останньому, тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани грудної клітки зліва, лівобічного пневмотораксу, непроникаючої колото різаної рани передньої черевної стінки та колото різаної рани лівого стегна та гомілки, які відповідно до п. 2.1.3.к Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

16.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілого;

- протоколами допитів свідків;

- випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту підозрюваного;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання до восьми років позбавлення волі.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- застава, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти.

Всі вищевказані обставини у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв.

За наведених підстав, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Також пояснили, що підозрюваний являється особою з інвалідністю першої «Б» групи. До того ж має захворювання, яке потребує постійного нагляду лікарів, на підтвердження чого адвокат надав виписку із медичної картки амбулаторного хворого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим в матеріалах клопотання, а прокурором в судовому засіданні, не доведено, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування, а також, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи який складено 16.01.2024 о 15:47 год., слідчим зазначено що часом фактичного затримання є 9:39 год. 16.01.2024. В ході розгляду встановлено, що дійсним фактичним затриманням підозрюваного являється 00:18 год. 16.01.2024, отже у період з 16.01.2024 00:18 год. по 06.01.2024 15:47 год. ОСОБА_4 утримувався незаконно.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Частиною 1 статті 12 передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Під час вирішення питання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також як встановлено в судовому засіданні, згідно довідки № 684537, ОСОБА_4 є особою з інвалідністю першої Б групи, та має захворювання, яке потребує постійного нагляду лікарів.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків)

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний являється особою з інвалідністю першої Б групи та має захворювання, яке потребує постійного нагляду лікарів, а тому слідчий суддя вважає за можливе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, являється особою з інвалідністю першої «Б» групи, та має захворювання, яке потребує постійного нагляду лікарів, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки обставин необхідності домашнього арешту в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання підозрюваного.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 березня 2024 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 16 березня 2024 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком відвідування медичних закладів;

- повідомляти слідчого чи прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя