н/п 1-кп/766/2434/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.10.2023 року за № 0000478, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженцям. Херсон, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, та бітьків похилого віку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України-

в с т а н о в и в:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі - Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії рф при наступних обставинах.

З метою протидії збройній агресії рф 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, востаннє Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 5 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування рф вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії рф.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» на момент вчинення кримінального правопорушення Херсонська міська територіальна громада була територією можливих бойових дій.

ОСОБА_5 , будучи достеменно поінформованим про введення на всій території України воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації, перебуваючи у невстановленому у ході проведення досудового розслідуванні місці, 17.08.2023 вчинив умисні дії, направлені на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 , діючи з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, достеменно розуміючи та знаючи про заборону поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, маючи умисел, направлений на поширення вказаної інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, 17.08.2023 у період часу з 11:59 до 12:06 години, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J5 (SM-J510H/DS)» IMEI: НОМЕР_1 з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , знаходячись у м. Херсон Херсонської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), у ході телефонної розмови за допомогою месенджеру «Telegram» з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (матеріали стосовно якого розслідуються у окремому кримінальному провадженні), який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 , повідомив останньому про розташування блокпосту Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у передмісті АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 достовірно знає місцевість та розуміє, де саме розташований блокпост, з можливості його ідентифікації на місцевості, однак не будучи обізнаним про його конфіденційне співробітництво з представниками країни агресора.

За змістом поширеної ОСОБА_5 інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. В подальшому: 20.08.2023, 26.08.2023, 05.09.2023 року представниками збройних сил російської федерації були здійснені артилерійські обстріли та удари баражуючими боєприпасами по зазначеному місцю розташовання блокпосту.

Інформація про дислокацію підрозділів за вказаною адресою у відкритому доступі офіційними джерелами Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 114-2 КК України - поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

24.11.2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Херсонської обласної прокуратури - ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України надано процесуальні права та повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженню, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі сторони захисту на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, за ініціативи обвинуваченого ОСОБА_5 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 , щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони узгодили, що обвинувачений, ОСОБА_5 , під час судового провадження зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту, а у випадку ухвалення судом вироку, яким затверджується ця угода.

Також обвинувачений ОСОБА_5 бере на себе обов`язок щодо співпраці у викритті як на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема в частині збирання останнім інформації щодо Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території м. Херсона та Херсонської області.

Сторонами погоджено призначення покарання, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 114-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Оскільки зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, в цій угоді визначені правові наслідки її укладання та затвердження, обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого злочину, вину в скоєнні якого він визнає в повному обсязі, суд вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , який представлений захисником ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину та є раніше не судимим.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, та батьків похилого віку, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання відповідно до угоди за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Суд вважає, що вказане вище покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 182,314-316,370,374-375, 394, 395,474,475, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, укладену 24.11.2023 року, з однієї сторони, та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Херсонської обласної прокуратури - ОСОБА_3 , з другої сторони.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Згідно зі п.п 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

І. Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.10.2023, на речі та документи, визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та повернути ОСОБА_5 , а саме:

1. Ноутбук «Lenovo», серійний номер: НОМЕР_4 , чорного кольору, з зарядним пристроєм, 1 шт.

2. Пластикову основу для сім-картки, абонентський номер оператора мобільного зв`язку рф НОМЕР_5 , ICCID: НОМЕР_6 , білого кольору, 1 шт.;

3. Сім-картку «Київстар», біло-синього кольору з написом НОМЕР_7 , 1 шт.;

4. Сім-картку «Київстар», біло-синього кольору з написом НОМЕР_8 , 1 шт.;

5. Мобільний телефон «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_9 , PSN: НОМЕР_10 , з сім-карткою білого кольору оператора мобільного зв`язку рф, номер якого не встановлено, бірюзового кольору;

6. Мобільний телефон «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_11 , PSN: НОМЕР_12 , з сім-карткою НОМЕР_13 , чорного кольору;

7. Банківська пластикова картка «Monobank» зеленого кольору № НОМЕР_14 , чорного кольору, 1 шт.;

8. Мобільний телефон «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , S/N: НОМЕР_17 , з сім-карткою НОМЕР_18 , бірюзового кольору;

9. Резюме гражданина ОСОБА_7 від 19.08.2022 на 3 арк.;

10. Ноутбук «Samsung», серійний номер: ZNOM93GZ500144Z, чорно-червоного кольору, з зарядним пристроєм, 1 шт.;

11. Фрагмент аркушу паперу з рукописним текстом виконаним барвником синього кольору «ТОТ САМЫЙ НОМЕР_19 »;

12. Банківська пластикова картка № НОМЕР_20 , синього кольору, 1 шт.;

13. Банківська пластикова картка № НОМЕР_21 , сірого кольору, 1 шт.;

14. Мобільний телефон «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 , S/N: НОМЕР_24 , з сім-карткою НОМЕР_25 , чорного кольору.

ІІ. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.10.2023, на речі та документи, визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, вилучені в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути ОСОБА_5 , а саме:

1.Мобільний телефон марки «LG» червоно-чорного кольору, imei: НОМЕР_26 та картка мобільного оператора ВФ НОМЕР_27 ;

2.Мобільний телефон марки «NOMI» чорного кольору, imei №1 - НОМЕР_28 , imei №2 - НОМЕР_29 та картка мобільного оператора ВФ НОМЕР_30 ;

ІІІ . Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.10.2023, на речі та документи, визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, вилучені в ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та знищити:

1.Георгіївська стрічка помаранчево-чорного кольору 1шт.;

2.Прапорець російської федерації 1 шт.

3.Прапор російської федерації з зображенням двоглавого орла та написом «Россия», 1 шт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

СуддяОСОБА_1