УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000683 внесеного до ЄРДР 26 грудня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000683 від 26 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що раніше судимий за майнові злочини ОСОБА_4 будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, у т.ч. Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, скоїв інкримінований йому злочин за наступних обставин.

Так, близько 23.00 25 грудня 2023 року, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 знаходився за місцем проживанням останнього де спільно вживали алкогольні напої та у них виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , та заволодіння чужим майном.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до початку злочину змовившись про його спільне вчинення, у т.ч. щодо місця, часу та способу, 26.12.2023, близько 02:00, реалізовуючи прямий умисел та вербальну угоду на спільне вчинення злочину, передбачаючи і бажаючи настання єдиного та неподільного для них злочинного результату, діючи з корисливим мотивом та метою до спільного незаконного збагачення, опираючись на допомогу та сприяння один одного, розпочали таємне викрадення майна.

З цією метою, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 прийшли до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та останній попрямував на інший бік вулиці навпроти магазину щоб контролювати рух сторонніх осіб, створював реальну можливість вчинення злочину ОСОБА_4 , спостерігав за оточуючою обстановкою і мав, за потреби, телефонним зв`язком попередити про небезпеку викриття.

ОСОБА_4 , на виконання спільної змови щодо його ролі у вчиненні крадіжки, прийшовши до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », реалізуючи свій злочинний умисел, не маючи ані дійсного ані уявного права на власність потерпілого та підстав для проникнення до торгівельного приміщення, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, діючи поза волею власника майна, повторно, 3 корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, таємно, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя (лом, молот та гайковий ключ), переконавшись що за його діями не спостерігають сторонні особи, металевим ломом відігнув металеву решітку вікна, а молотом розбив скло вікна магазину. Далі, ОСОБА_4 проник до середини торгівельного приміщення, де із шухляди, у якій продавці зберігають кошти, викрав 34 000 гривень, а із полиці магазину 15 металевих банок алкогольного напою «Львівське світле» загальною вартістю 520 грн.

Залишивши приміщення магазину через вибите вікно із викраденим майном, не маючи на меті повертати викрадене, оплачувати його вартість чи відшкодовувати її будь-яким еквівалентом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попрямували до гаражного кооперативу в районі АДРЕСА_3, де заховали викрадені алкогольні напої, а з викраденими коштами прийшли до буднику, власником якого є ОСОБА_9 , тобто реально розпорядились викраденим майном як своїми власним.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 34 520 грн. (тридцять чотири тисяч п`ятсот двадцять гривень гривень).

У скоєнні даного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 24.11.2020 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 25.12.2023 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри повідомлення ОСОБА_4 доводиться наступними матеріалами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.12.2023;

- протоколом огляду місця події від 26.12.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 26.12.2023;

- протоколом допиту потерпілого від 26.12.2023;

- протоколом обшуку від 26.12.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 26.12.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання;

- протокол пред`явлення особи для впізнання;

- протокол пред`явлення особи для впізнання;

- протоколом обшуку від 26.12.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 26.12.2023;

- протокол затримання особи від 26.12.2023;

- протокол проведення слідчого експерименту 26.12.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 26.12.2023;

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, з сім`єю не проживає, тощо). Крім цього, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

Згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Так, підозрюваний може чинити незаконний вплив з метою ухилення від кримінальної відповідальності (психологічний та фізичний тиск) на свідків, які являються його родичам та знайомими.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимого в останнє судимий за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення вол, неодноразово відбував покарання за злочини проти власності. Таким чином існує ризик, що ОСОБА_4 , може продовжити вчиняти суспільно-небезпечні діяння.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність, впливати на свідків чи переховуватися від слідства та суду;

4) домашній арешт, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не має місця постійного проживання і в будь-який час може змінювати своє місце проживання, яке не є постійним.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також враховуючи покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного в разі доведеності його вини, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати заставу в розміром 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, не зареєстрований, раніше неодноразово судимий.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також наявність судимості за вчинення злочину проти власності, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, конкретні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного в разі доведеності його вини, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13 години 56 хвилин 23 лютого 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 лютого 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти орган досудового розслідування про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя