Справа № 591/2213/23
Провадження № 1-кс/591/347/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , представника скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Сумської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000042, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій вона просить визнати бездіяльність прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 щодо неповернення їй спеціалізованого напівпричепа-цистерни- ЕNERCO NC-32X, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску. Мотивувала скаргу тим, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми було задоволено клопотання адвкота ОСОБА_3 , в її інтересах, та скасовано обмеження власників та володільців майна у праві на користування цим напівпричепом. В той же час, вказана ухвала виконана не була і внаслідок незаконного утримання її майна, відбулась паралізація господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 . Тому, просила задовольнити скаргу та зобов`язати прокурора повернути їй майно.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання надіслав заяву, в якій просив розгляд скарги провести без його участі через зайнятість в іншому процесі, та врахувати, що майно ОСОБА_4 не перебуває у володінні прокуратури, а перебуває у володінні СУ ГУНП в Сумській області. За таких обставин ним бездіяльність не допущена і не може бути допущена.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

В цьому випадку, як зазначалось вище, скарга подана ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора , яка полягає у неповерненні їй тимчасово вилученого майна.

Бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, є видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частина друга вказаної норми містить перелік майна, яке може отримати статус тимчасово вилученого.

КПК України передбачає, що майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

В цьому випадку, як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 10.01.2024 було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 14.11.2023, а саме: частково скасовано арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 14.11.2023 року на спеціалізований напівпричеп-цистерну- ЕNERCO NC-32X, д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, власником якого ОСОБА_4 , зокрема: скасовано обмеження власників та володільців майна у праві на користування цим напівпричепом та залишено заборону його відчуження.

Тобто, в цьому випадку слідчий суддя ухвалою від 10.01.2024 року не скасував повністю арешт на майно, а лише застосував найменш обтяжливий спосіб такого арешту: дозволивши користуватись напівпричепом, але залишивши заборону його відчуження.

За таких обставин, вказане в ухвалі від 10.01.2024 року майно не є тимчасово вилученим в розумінні ст. 169 КПК України. На сьогоднішній день до цього майна діючим залишається захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Враховуючи такі обставини, так як майно не є тимчасово вилученим і на нього накладений арешт із забороною його відчуження, то подана скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Питання невиконання органами досудового розслідування ухвали слідчого судді від 10.01.2024 року, яке стосується реалізації права власника на користування арештованим майном, не може бути розглянуто в рамках скарги, поданої в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Сумської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000042, - відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1