Справа № 643/6481/23
Провадження № 1-кп/643/492/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001493 від 06.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001493 від 06.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України.

Прокурором ОСОБА_4 в судовому засідання заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В обґрунтування поданого клопотання, вимоги якого були підтримані в судовому засіданні, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник кожен окремо, заперечували щодо заявленого клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що не доведені ризики. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання строком на 48 годин для проходження ОСОБА_3 медичного огляду на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період .

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 06.09.2023 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04.11.2023 року включно, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваному, обвинуваченому покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків та потерпілих; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню, окрім іншого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_3 , а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, враховуючи , що обвинувачений має не зняту та не погашену судимість, не має стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, перебуваючи на свободі ОСОБА_3 може переховуватися від суду.

При вирішенні питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого.

З огляду на вищевикладене для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання суд не вбачає.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником обвинуваченого, на користь останнього, проте в даному конкретному випадку доходить переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Керуючись ст. ст. 177, 331, 369, 372 КПК України, суд-

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, які тримаються під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1