Кримінальне провадження №629/2508/16-к
Номер провадження 1-кп/629/23/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0002916 від 28.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.02.2001 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) - 3 роки позбавлення волі, звільнений 26.03.2002 року по постанові Дергачівського міського суду Харківської області умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день;

- 22.10.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.3 - 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк 3 роки;

- 08.02.2006 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України 5 роки позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 10.01.2008 року строк знижено до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.03.2010 року на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 26.02.2010 року умовно - достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.02.2002 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.3, 70 КК України - 4 роки позбавлення волі, звільнений 17.02.2004 року по постанові Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 8 днів;

- 22.10.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 - 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.08.2008 року по відбуттю строку покарання;

- 04.08.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.1, 70 ч.1 КК України - 4 роки позбавлення волі, звільнений 01.12.2012 року по постанові Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2012 р. умовно - достроково на невідбутий строк 8 місяців 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в

27.11.2015 року близько 22 години ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_3 . Побачивши раніше знайомого ОСОБА_8 , який проходив повз них, у ОСОБА_5 виник умисел на його пограбування, у групі з ОСОБА_4 , який знаходився поруч з ним.

Діючи з єдиним умислом на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_8 , збив його з ніг утримуючи на землі. Реалізовуючи єдиний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, до дій ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_4 та у групі з ОСОБА_5 , який продовжував утримувати потерпілого на землі, завдав йому не менше 10 ударів ногами по голові та рукою по тулубу, спричинивши фізичного болю. В той час, коли ОСОБА_5 , продовжував утримувати потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , зняв з його рук шкіряні перчатки, вартістю 180 гривень, а також зірвав з нього барсетку, звідки відкрито викрав 50 гривень.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця події зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 230 гривень.

21.11.2023 року прокурором було подано змінений обвинувальний акт, погоджений керівником Лозівської окружної прокуратури Харківської області 16.11.2023 року.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе визнали та пояснили у судовому засіданні, що дійсно скоїли кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюються у скоєному ними злочині.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання призначення покарання залишив на розсуд суду, не заперечував проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає.

Враховуючи пояснення обвинувачених, а також те, що вони не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитами обвинувачених та дослідженням даних, які характеризують їх особи, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинувачених та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинувачених або їх виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 скоїли тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він з середньо - спеціальною освітою, неодружений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, невійськовозобовязаний, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше перебував з приводу вживання летючих розчинників з 2000 року, знятий у звязку з одужанням.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він з середньо -

спеціальною освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, невійськовозобовязаний, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше перебував з приводу вживання летючих розчинників зі шкідливими наслідками з 2000 року, знятий з обліку у 2002 році з засудженням.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 12.05.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 12.05.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є дуже високим, ризик небезпеки для суспільства дуже високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння та рецидив злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння та рецидив злочину.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про осіб обвинувачених, обставин вчинення злочину і ставлення обвинувачених до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченим покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, і приходить до висновку про те, що виправлення обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть їх виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до них покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду заходи забезпечення стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов у справі не заявлено.

По справі судові витрати відсутні.

У справі наявні речові докази, а саме: сумочка барсетка з тканини зеленого кольору, яка передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 ; флеш-карта, надана ОСОБА_5 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти

уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі:

-сумочка барсетка з тканини зеленого кольору, яка передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити власнику ОСОБА_8 ;

-флеш-карта, надана ОСОБА_5 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1