Справа № 536/2309/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому в м. Кременчуці Полтавської області в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Республіки Узбекистан, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого ПП «Транс СВ 20» водієм небезпечних вантажів, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

04 жовтня 2023 року, приблизно о 17 годині 22 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на березі Кременчуцького водосховища поблизу с. Максимівка, вул. Молодіжної, Кременчуцького району, Полтавської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступив у конфлікт з оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які перебували на службі та попередньо представились та надали службове посвідчення для ознайомлення ОСОБА_3 . В ході конфлікту ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки один удар в область лівої щоки, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на землю. Після чого ОСОБА_3 схопив правою рукою шию ОСОБА_7 та почав стискати її рукою, чим спричинив тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта №1150 від 05.10.2023, у вигляді крововиливу в ділянці слизової оболонки лівої щоки, який утворився від дії тупих, обмежених предметів, якими могли бути і зуби потерпілого, в момент нанесення йому удару рукою стиснутою в кулак та ушкодження у вигляді синців в ділянці шиї та в підключичній ділянці, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо і при здавлюванні шиї, зазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, укусив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки в той час, коли ОСОБА_6 намагався припинити протиправні дії ОСОБА_3 відносно ОСОБА_7 , чим наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта №1149 від 05.10.2023, у вигляді синця на лівому передпліччі, який утворився від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, більш вірогідніше при укусі зубами сторонньої людини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

26 грудня 2023 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені дій, за які передбачено кримінальну відповідальність; сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити із іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав правильність кваліфікації своїх дій за ознаками кримінального правопорушення, відповідно ч. 2 ст. 345 КК України та визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі. Суду пояснив, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Зазначив, що у вчиненому розкаюється, попросив вибачення у потерпілих.

Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним та просить суд затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження даної угоди, та просила суд, з урахуванням особи ОСОБА_3 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, офіційно працевлаштований, має на утриманні матір, провину у вчиненому повністю визнав, щиросердно покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, - при звільненні обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, визначити останньому мінімальний іспитовий строк один рік.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Також, просив суд, з урахуванням особи обвинуваченого, при звільненні обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, визначити останньому іспитовий строк терміном один рік.

Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із іспитовим строком.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Також, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, є правильною.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, офіційно працевлаштований; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушенню особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; з урахуванням думки потерпілих, викладених в письмових заявах, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена 26 грудня 2023 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає вимогам КК та КПК України та підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314, 368, 371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 26 грудня 2023 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000356.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та, у відповідності до ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 04 жовтня 2023 року по 06 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі - оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який здійснювався під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який здійснювався під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який здійснювався під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який здійснювався під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який здійснювався під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000356 від 04.10.2023 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000356 від 04.10.2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1