Справа № 538/2115/23
Провадження № 1-кп/538/352/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 14.10.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ,

перебуваючого на посаді стрільця-санітара 3 стрілецького

відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, у військовому званні солдат, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.06.2023 Дарницьким районним судом м. Києва

за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 5 від 07.04.2022 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-санітара 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, зараховано до списків військової частини та постановлено на всі види забезпечення. 15.10.2023 близько 16.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Федоряки, що в м. Лохвиця, неподалік міського кладовища, під час особистої зустрічі з ОСОБА_3 , надав останньому належну йому банківську картку, емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , повідомивши РІN-код до вказаної банківської карти, з метою зняття грошових коштів у сумі 400 гривень для придбання продуктів харчування. Після цього ОСОБА_3 , перебуваючи біля банкомату, що розташований по вул. Незалежності, 4, що в м. Лохвиця, Миргородського району, поблизу КНП «Лохвицька РЛ», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, які належали ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами у сумі 400 гривень, які використав на власні потреби. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 400 грн.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до письмової заяви, складеної в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Згідно заяви від 26.10.2023 потерпілий ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання

обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами досудового розслідування у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який є судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання - позитивно, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із зазначеною в обвинувальному акті обставиною як обтяжуючою, а саме рецедив злочинів, суд погодитися не може, оскільки в ст. 67 КК України законодавцем визначено як одну з обтяжуючих покарань обставину - "рецедив злочину", тоді як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю правопорушення та відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який є судимим, є військвослужбовцем, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем служби хоча і характеризується негативно, але за місцем проживання характеризується позитивно, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року щодо ОСОБА_3 слід виконувати самостійно.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року щодо ОСОБА_3 , виконувати самостійно.

Речові докази: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» «Золота для виплат» № НОМЕР_3 , яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1