Справа №522/8525/23
Провадження №1-кп/522/2068/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 від 03.04.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Володимиро-Олександровське Партизанського району Приморського краю Російської Федерації, без громадянства, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 27.08.2006 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 08.01.2008 Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 01.09.2010 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 07.07.2014 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 15.10.2014 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 31.12.2017 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 17.10.2022 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

23.03.2023 об 19:13 годині, ОСОБА_7 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_7 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 23.03.2023 об 19:13 годині ОСОБА_7 за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування №1140254, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Матросова, 8, переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 450 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 50 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

24.03.2023 об 15:18 годині, ОСОБА_8 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15500 гривень, почав листуватись із абонентським номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_8 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 24.03.2023 об 15:18 годині ОСОБА_8 згідно квитанції №30НВ-ЕЕАМ-А68М-Е170 переказав грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

23.03.2023 об 14:12 годині, ОСОБА_9 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_9 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 23.03.2023 об 14:12 годині ОСОБА_9 згідно квитанції №261094581 переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 420 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 20 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

23.03.2023 об 15:29 годині, ОСОБА_10 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_10 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 23.03.2023 об 15:29 годині ОСОБА_10 згідно платіжної інструкції №05е29696145с4аfoaaca22668a6b9662 переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 404 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 4 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

20.04.2023 близько об 11:00 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_11 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 20.04.2023 близько об 11:00 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 за допомогою інтернет-банкінг «Приват-24» переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у сумі 404 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 4 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

24.03.2023 об 13:10 годині, ОСОБА_12 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почав листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_12 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 24.03.2023 об 13:10 годині

ОСОБА_12 за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування № 1140650, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, переказав грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у сумі 430 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 30 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

24.03.2023 об 18:14 годині, ОСОБА_13 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_13 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 24.03.2023 об 18:14 годині

ОСОБА_13 за допомогою терміналу № 30380, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Шевченка, 4, переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у сумі 440 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 40 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

24.03.2023 об 11:56 годині, ОСОБА_14 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почав листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_14 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 24.03.2023 об 11:56 годині

ОСОБА_14 за допомогою терміналу № 30552, розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Гагаріна, 16/1, переказав грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду у сумі 440 гривень (з урахуванням комісії за переказ, яка складає 40 гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів майнового характеру, на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом обману, 23.03.2023 об 11:13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у державній установі «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 з підключенням до мережі Інтернет, розмістив оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» про продаж мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, зазначивши абонентський номер для зв`язку: НОМЕР_3 .

23.03.2023 об 12:47 годині, ОСОБА_15 , переглядаючи сайт оголошення № НОМЕР_4 на платформі онлайн-оголошень «ОЛХ» з продажу мобільного телефону марки «Iphone 12» у корпусі чорного кольору із об`ємом пам`яті 64 GB, вартістю 15 500 гривень, почала листуватись із абонентський номером НОМЕР_3 , за для оформлення купівлі вище зазначеного телефону. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, запевнив ОСОБА_16 про наявність у нього зазначеного у оголошенні мобільного телефону та про можливість його відправки поштою, за умови отримання передплати на його абонентський номер НОМЕР_3 , у сумі 400 гривень, у дійсності, не маючи у розпорядженні такого товару.

Прийнявши умови автора оголошення, 23.03.2023 об 12:47 годині

ОСОБА_16 за допомогою інтернет-банкінгу банку АТ «УкрСиббанк» переказала грошові кошти у сумі 400 гривень на абонентський номер НОМЕР_3 , якими ОСОБА_3 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду у сумі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, з кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні вищевказаних злочинів у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, при яких він вчинив шахрайські дії відносно потерпілих, у вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, у якій підтвердив, що обвинуваченим матеріальний збиток йому відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавав.

Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, у якій підтвердив, що обвинуваченим матеріальний збиток йому відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавав.

Потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, у якій підтвердив, що обвинуваченим матеріальний збиток йому відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавав.

Потерпіла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, у якій підтвердила, що обвинуваченим матеріальний збиток їй відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не надавала.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

З урахуванням заяв потерпілих про розгляд провадження за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Беручи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, та повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами.

Суд бере до уваги визнання ОСОБА_3 провини, що виразилося у щирому осуді своєї поведінки, повному відшкодуванні матеріальної шкоди усім потерпілим, добровільних показах щодо вчинених злочинів, що пом`якшує міру покарання. На наркологічному чи психіатричному обліку обвинувачений не перебуває. Вказані факти суд бере до уваги при обранні міри покарання. Крім того, суд при призначенні покарання крім іншого бере до уваги кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого та ступінь суспільної небезпечності вчиненого. В той же час, ОСОБА_3 вчинив нові умисні злочини під час відбування покарання за попереднім вироком, а тому необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання останнього буде призначення покарання, пов`язаного із обмеженням волі.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді 3 років обмеження волі.

Окрім того, суд встановив, що вироком Кодимського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року, який набрав законної сили 17.10.2022 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки ; за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців; за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців; за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.

Відповідно до інформації ДУ «Одеська виправна колонія №14», станом на 13.12.2023 року, невідбута частина покарання ОСОБА_3 становить 3 роки 9 місяців 17 днів позбавлення волі.

Згідно з ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю, або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не відбув покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року, покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 190 КК України, необхідно призначати за правилами ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків, тобто до покарання, призначеного за цим вироком, попередньо перевівши його в більш суворий вид за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України,частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року, визначивши остаточне покарання.

Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 02.10.2023 року у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

З метою виконання вироку та дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків, враховуючи особистість останнього, який раніше судимий, вчинив злочин під час відбування покарання, суд дійшов до висновку про необхідність продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25.04.2023 року, слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлявся.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, попередньо перевівши його в більш суворий вид за правилами п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України,частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року та визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 13.12.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 02.10.2023 року по 13.12.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25.04.2023 року, а саме на: мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що запакований до полімерного сейф-пакету №PSP2251328; зошит із обкладинкою зеленого кольору на 12 арк. із чорновими записами, картка тримач мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , картка тримач мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» із написами: PIN1: 0000, PUK1: НОМЕР_6 , PIN2: 6840, PUK1: НОМЕР_7 , що запаковані до полімерного сейф-пакету №PSP3228112.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Huawei Y6 2018» моделі «ATUL21» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із sim-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що запакований до полімерного сейф-пакету №PSP2251328, - передати у дохід держави.

Речові докази, визнані такими постановами слідчого від 14.04.2023 року, 20.04.2023 року, 21.04.2023 року, 22.04.2023 року, 25.04.2023 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1