Справа №583/3013/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/102/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2021 року було повернуто клопотання ОСОБА_7 про приведення у відповідність до Закону України № 838-VII від 26 листопада 2015 року строку його перебування в установах попереднього ув`язнення під час відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що засуджений з таким клопотання має звертатись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а саме, до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

У поданій апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати вказане судове рішення, постановити нове, яким задовольнити його вимоги, які будуть узгоджені та уточнені з адвокатом.

Крім того, засуджений просить витребувати з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» його особову справу, викликати представника адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для допиту, витребувати кримінальну справу №1-17/2004, витребувати з ВСУ справу №5-5856к04.

В обґрунтування своїх вимог, засуджений посилається на те, що після внесення змін до КПК України, будь-які питання, які стосуються виконання вироку розглядаються місцевими судами, і враховуючи, що апеляційним судом його кримінальну справу за заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 рокуза нововиявленими обставинами було направлено на розгляд саме до Великописарівського районного суду Сумської області, то цей суд мав повноваження і повинен був переглядати його клопотання, а не повертати його як таке, що не підлягає розгляду у вказаному суді.

Крім того, засуджений вказує, що ним було надано докази на підтвердження того, що вирок, яким його було засуджено, в кінці лютого 2005 року втратив законну силу, а тому, до нього має бути застосовано ст. 49 КК України. Однак, при розгляді поданого ним клопотання, в якому він просив включити у строк попереднього ув`язнення строки його утримання під вартою у СІЗО для участі у судових розглядах кримінальних проваджень, застосувати до нього «інститут давності» та звільнення від відбування покарання або з-під варти у залі суду, встановити статус вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року, для визначення норм, по яких до нього має бути застосовано чи ст. 49 КК України, чи ст. 80 КК України, суд взагалі на вказані докази уваги не звернув, а одразу прийняв рішення про повернення поданого ним клопотання, чим, фактично, відмовив йому у доступі до правосуддя, що є неприпустимим, і у даному випадку вважати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою підстави відсутні.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2021 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляційних доводах, захисник зазначає, що на момент подання ОСОБА_7 заяви у даному провадженні, Великописарівським районним судом розглядалась справа за №583/3013/14-к за заявою останнього про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами. Крім того, 05 липня 2021 року ОСОБА_7 подав до суду рішення Верховного Суду України про повернення без виконання ухвали про залишення вироку, ухваленого відносно нього, без зміни, з приводу чого він не вважає себе засудженим, а особою, що знаходиться під вартою.

Таким чином, ОСОБА_7 вірно подав клопотання до суду, що розглядає його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, щодо контролю цього суду за правами особи, що перебуває під вартою, на підставі дії ст.5, ст.6 Конвенції із захисту прав людини, а тому, зазначене клопотання повинно було бути розглянуто саме Великописарівським районним судом Сумської області, і у даному випадку, його повернення є порушенням процесуальних норм.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, захисника ОСОБА_8 , яка подані апеляційні скарги підтримала та просила їх задовольнити, думку прокурора, який, також, вважав ухвалу суду також незаконною та просив скасувати її, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивноз`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначені вимоги Закону судом першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, засуджений ОСОБА_7 звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення строку його перебування в установах попереднього ув`язнення під час відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року у відповідність до Закону України № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року, яке було доповнено останнім додатковими вимогами.

Тобто, фактично, засудженим ОСОБА_7 у поданому клопотанні ставилось вирішення питання, яке пов`язано з виконанням вироку.

Відповідно положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, положеннями ст. 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу, та подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання або суду, який ухвалив вирок (п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).

При розгляді вказаного клопотання засудженого, судом першої інстанції було встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

Місцем відбування покарання засудженому ОСОБА_7 було визначено ДУ «Роменська виправна колонія №56», звідки останній, 14 листопада 2014 року, був етапований до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», де і перебуває на даний час.

Враховуючи, що у клопотанні засудженим ставиться вирішення питання, пов`язане з виконанням вироком, що має вирішуватись місцевимсудом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вказаний вирок, суд першої інстанції прийняв рішення про повернення ОСОБА_7 вказаного клопотання з тих підстав, що Великописарівський районний суд Сумської області не являється тим судом, який має повноваження на його розгляд.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що чинний КПК передбачає вичерпний перелік підстав для повернення скарг (заяв, клопотань) учасникам кримінального провадження, а саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ст. 304України), апеляційної чи касаційної скарги (ст. 399, 429 КПК України).

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений ст. 539 КПК України.

Частинами 3, 6 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, крім питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд якого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу, і за наслідками його розгляду суд постановляє ухвалу, якою або задовольняє клопотання, або відмовляє у його задоволенні.

Тобто, за наявності того, що нормами КПК України не передбачено можливості повернення клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі і після початку їх розгляду по суті, суд першої інстанції, повернувши клопотання засудженому, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений процесуальним законом, у зв`язку з чим вважати оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою підстави відсутні, на що вірно вказують апелянти у поданих апеляційних скаргах.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку при прийнятті рішення за результатом розгляду клопотання засудженого, судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПККПК України є безумовною підставою для скасування такого рішення судом апеляційної інстанції, на задоволення, в цій частині, апеляційних вимог апелянтів.

При цьому, після скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для призначення нового судового розгляду чи розгляду клопотання по суті, а вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання саме з підстав порушення територіальної підсудності його подання, оскільки з таким клопотання останньому слід звертатись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, яким Великописарівський районний суд не являється.

Керуючись ст. ст.404,405,407,412,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 05 липня 2021 року, якою було повернуто клопотання ОСОБА_7 про приведення у відповідність до Закону України №838-VII від 26 листопада 2015 року строку його перебування в установах попереднього ув`язнення під час відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про приведення у відповідність до Закону України №838-VII від 26 листопада 2015 року строку його перебування в установах попереднього ув`язнення під час відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4