н/п 1-кс/953/9673/23
"19" грудня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
14 грудня 2023 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у володінні КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення актів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акту хіміко-токсикологічних досліджень, що проводились під час обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просивзалишити клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів без розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів та заяву слідчого про залишення клопотання без розгляду дійшов до такого висновку.
Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу, слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів є правом сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, у тому числі і принцип аналогії закону.
Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без розгляду, оскільки слідчий як сторона кримінального провадження скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9, 26, 160, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1