Справа № 583/5433/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від керівника Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000574 від 15.07.2023 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений керівником Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000574 від 15.07.2023 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2023 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , в якому просить обрати в підготовчому засіданні щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці без права внесення застави. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що відноситься до злочинів проти життя. Встановлено, що Лебединським районним судом Сумської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_4 за ч.3. ст.27, п.п. 11 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, п.п. 9, 11, 13 ч.2 ст.115 КК України. У вищевказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 діє обраний судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На даний час існує високий ризик продовження протиправної діяльності ОСОБА_4 , а саме завершення незакінченого ним злочину замах на вбивство потерпілого ОСОБА_9 . Цьому може сприяти і факт викриття потерпілим злочинної діяльності ОСОБА_4 , а також наявність у ОСОБА_4 істотних майнових претензій до потерпілого. Крім того, вбачається і ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та покарання, що загрожує у випадку засудження за скоєння інкримінованих йому особливо тяжких злочинів.

Також, слід врахувати інші обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є власником зареєстрованої вогнепальної зброї, володіє навичками її використання. ОСОБА_4 є засновником та керівником ряду юридичних осіб приватного права, відповідно має високі статки та відповідний майновий стан, багату історію перетину державного кордону України при виїзді до інших держав. Отже, існує великий ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , використовуючи всі багаті можливості, буде переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а саме, судового покарання, аж до довічного позбавлення волі, що загрожує йому у випадку доведення вини в інкримінованих злочинах. Крім того, ОСОБА_4 , використовуючи свої організаторські, фінансові та інші можливості, враховуючи у т.ч. і характер інкримінованих злочинів, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, у т.ч. і шляхом особистого скоєння чи організації скоєння щодо них нових злочинів або доведення до кінця вже розпочато, зокрема вбивства потерпілого, або шляхом здійснення в іншому вигляді протиправного впливу на потерпілого та свідків з метою відмови від показань чи їх зміни в суді на користь обвинуваченого. Зокрема, враховуючи обставини справи, потерпілий обґрунтовано опасається можливості продовження щодо нього протиправних дій з боку обвинуваченого. Продовжуючи перебувати на волі, враховуючи вищевказані можливості, обвинувачений ОСОБА_4 може також в будь-який інший спосіб перешкоджати проведенню повного, всебічного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисники в підготовчому судовому засіданні заперечували проти застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що прокурор не довів існування ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні, та не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 виконує всі покладені на нього нормами КПК України процесуальні обов`язки, вважають за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2023 року було застосовано до ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 19.09.2023 р. ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2023 року про застосування до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання заступник начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави - задоволено частково, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зі застосуванням електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, до 22 вересня 2023 року включно, за адресою Сумська область м. Охтирка вул. 29-го повітряно-десантного полку, 9.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу,слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини,у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання,що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного,обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним,обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється,обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється,обвинувачується особа,а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає, що вказані прокурором в клопотанні ризики, передбачені п.п 1, 3 ст. 177 КПК України, мають місце та є цілком виправдані.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи репутацію обвинуваченого ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, наявність у провадженні Лебединського районного суду Сумської області іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Також, слід погодитись із ризиком незаконного впливу на потерпілого та свідків шляхом відмови їх від показань або їх зміни на користь обвинуваченого.

При цьому суд не бере до уваги доводи сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про штучне створення доказів стороною обвинувачення, суперечливі покази потерпілого та свідків, так як в даному випадку судом розглядається питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а питання про належність, допустимість та достатність доказів має вирішуватись судом за результатами судового розгляду.

Суд вважає непереконливими доводи прокурора про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до норм кримінального-процесуального Закону України, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, повинен бути доведений органом досудового розслідування та прокурором. А саме, доведено той факт, що особа, стосовно якої заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу, має реальну можливість отримати доступ до речей, які вона хоче спотворити чи знищити, у володіння та користування, або ж на момент подання клопотання володіє чи користується ними, або/та вже спотворила чи знищила.

Таких доказів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 прокурором надано не було.

Крім того, перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджене та доведене: які саме дії особи прокурор оцінює як перешкоджання, а також в який саме спосіб особа таким діями реально заважає судовому провадженню.

Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостої цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не містить переконливого обґрунтування про наявність у обвинуваченого наміру перешкоджати судовому провадженню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 06.11.2023 року під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 27, п.п. 6,11 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, п.п. 9,11,13 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено ОСОБА_4 строк домашнього арешту на період доби з 20.00 год. до 06.00 год. за його місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Прокурором не надано підтвердження про порушення ОСОБА_4 заборони залишати житло та покладених обов`язків, таких як прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками.

Також при вирішенні питання щодо відповідності запобіжного заходу заявленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд бере до уваги наявність постійного місця проживання ОСОБА_4 , належну процесуальну поведінку останнього під час застосованого до нього заходу у вигляді домашнього арешту, його потребу в лікуванні.

З огляду на викладене суд вважає, що відсутні правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а є доцільним обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, і це буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження.

При цьому, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, відповідно до ст.177, ст.181 КПК України, суд вважає, що ці обставини виключають можливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, так як він не забезпечить належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Охтирської окружної прокуратури про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі застосуванням електронних засобів контролю за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 20.00 год. до 06.00 год.;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали в частині застосованого запобіжного заходу та покладення на обвинуваченого обов`язків - до 24.00 год. 13 лютого 2024 року.

Ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Охтирському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Охтирський РВП ГУНП в Сумській області повинен негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю і повідомити про це Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 14.12.2023 р. о 08.00 год.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1