ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3366/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003307, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статі 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане вище клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 16 жовтня 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження від 20 серпня 2023 року № 0003307, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 19 серпня 2023 року, в період часу з 10 год 30 хв по 16 год, у квартирі АДРЕСА_3 , де останній перебував за згодою потерпілої ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, та особистого збагачення, перебуваючи за вище вказаною адресою, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_10 в квартирі, шляхом вільного доступу таємно викрав зі спальної кімнати з полиці шафи грошові кошти в сумі 120 000 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 19 серпня 2023 року - 4 388 232 гривень, які перебували в чорній сумці яка матеріального збитку для потерпілої не становить, грошові кошти в сумі 2 300 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 19 серпня 2023 року - 84 107 гривень, які перебували в чорному гаманці який матеріального збитку для потерпілої не становить, а також ювелірні вироби, а саме:

- кольє з білого золота з діамантом The Diamond times. Артикул: 01, Проба 585, із вставкою Діамант, колір вставки Безбарвний, Collection The Diamond times, Характеристики вставки Діамант: 12Кр-57-0,05ct-4/4А, Діамант: 1Кр-57-0,30ct-3/6А, вагою 2.43 гр., вартістю 60 000 гривень;

- золотий браслет з фіанітами. Артикул 7165/66024/01/1/1, Вид металу золото, проба 585, Колір металу червоний, Вставка фіаніт, вагою 1.77 г, вартістю 6 000 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Блискучий гербарій», вартістю 3 195 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Червоне сяйво», вартістю 3 195 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Блискуче паве», вартістю 1 795 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Матяся та любов», вартістю 1 895 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Я ГАВ тебе», вартістю 2 495 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Вічне сяйво», вартістю 1 795 гривень;

- намистина Pandora срібло проба 925, «Друзі назавжди», вартістю 2 795 гривень;

- намистина з кульками Pandora срібло проба 925, вартістю 1 795 гривень;

- намистина з рожевим опалом Pandora срібло проба 925, вартістю 1 895 гривень, а всього на загальну суму 4 559 194 грн 00 коп.

Після цього, ОСОБА_6 , вийшов з квартири АДРЕСА_3 , та з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 4 559 194 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

23 серпня 2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 жовтня 2023 року та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 684 000 гривень.

16 жовтня 2023 року постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, а саме до 21 листопада 2023 року.

Проте, як зазначено у клопотання, закінчити досудове розслідування у строк до 21 жовтня 2023 року не виявляється наразі можливим, оскільки необхідно виконати вимоги статті 290, 291 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу без права на внесення застави, посилаючись на ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження, вплив на свідків, потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначив, що заявлені ризики не зменшилися, і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків. Зауважив, що на цей час досудовому розслідуванню необхідно отримати висновок призначеної балістичної експертизи зброї, що було знайдено в будинку дружини підозрюваного під час обшуку; отримати інформацію щодо наявного нерухомого/рухомого майна у підозрюваного, для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, характеризуючи дані на нього, відповіді з військової частини НОМЕР_1 щодо видачі підозрюваному боєприпасів, отримати інформацію на виконання ухвали слідчого суду про тимчасовий доступ, встановити можливих додаткових свідків, за результатами отриманого висновку експерта скласти та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги статей 290, 291 КПК України. Враховуючи викладене, просив клопотання задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах продовжено строку досудового розслідування без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив долучити до матеріалів справи копії документів, які підтверджують факт наявності у власності дружини підозрюваного нерухомого майна, зокрема 3/5 частин будинку у м. Черкаси, де проводився обшук, як доказ наявності житла, де підозрюваний може перебувати під домашнім арештом. Вказав, що ризики, зазначені прокурором є необґрунтованими, це лише припущення сторони обвинувачення. Просив врахувати, що у підозрюваного маленька дитини та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що за 2 місяці досудового розслідування сторона обвинувачення майже нічого не зробила, місцезнаходження прикрас взагалі не встановлюється, навіть не здійснено запитів до ломбардів, відсутні докази походження грошей та прикрас у потерпілих. Зауважив, що кошти, які були вилучені у підозрюваного при затриманні та у будинку його дружини, під розписку передали потерпілій, при цьому не встановили жодним чином походження цих грошей. Не зрозумілим для нього є, що саме підтверджує копія військового квитка, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 не є військовим, строк досудового розслідування продовжено всього на 1 місяць і не зрозуміло чи реальні тій ризики, що зазначені прокурором. Вказав, що органи досудового розслідування знайшли лише 15000 доларів, більше нічого, а походження цих грошей ще необхідно встановлювати та доводити. Ризики необґрунтовані, а тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, з урахуванням практики Європейського суду. Просив застосувати цілодобовий домашній арешт та врахувати міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, зазначив, що 15000 доларів це його заощадження. Військову частину він самовільно не залишав, бо подав рапорт на звільнення, оскільки у нього п`ятеро дітей та чекав наказу. Він не знав, що йому не можна залишати місто Черкаси. У Київ поїхав, щоб підзаробити грошей.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, думки підозрюваного та його захисників, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання 21 серпня 2023 року о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України в м. Одеса, готель «Немо».

21 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

23 серпня 2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 жовтня 2023 року, з можливістю внесення застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

16 жовтня 2023 року постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, а саме до 21 листопада 2023 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 частиною п`ятою статті 185 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 серпня 2023 року; протоколом огляду від 19 серпня 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20 серпня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20 серпня 2023 року; постановою про визнання та приєднання до справи речового доказу від 21 серпня 2023 року; рапортом начальника СВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 20 серпня 2023 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 21 серпня 2023 року, зі змісту якого вбачається що у ОСОБА_6 у м. Одесі в готелі "Немо" вилучено 72 800 доларів США та 4 300 грн.; протоколом обшуку від 24 серпня 2023 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальними правопорушеннями, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Оцінюючи доводи, щодо наявності ризиків, про які зазначив у судовому засіданні прокурор, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування доведеними є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Так судом враховується, що відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 28 вересня 2023 року солдат ОСОБА_6 , який у період з 1 вересня 2022 року по 23 вересня 2023 року перебував на посаді водія автомобільної групи військової частини, 29 червня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини та наказом командира військової частини від 23 вересня 2023 року звільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Офіційного місце роботи не має, приїхав з міста Черкаси до м. Києва для заробітку, після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний покинув м. Київ та виїхав до м. Одеси.

Щодо доводів сторони захисту щодо наявності міцних соціальних зав`язків - дружини та маленької дитини, слідчий суддя зазначає, що дружина та маленька дитина були на час скоєння кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , проте ці обставини не стали стримуючим фактором для нього, а отже не можуть свідчити, що будуть такими на час досудового розслідування та вказане забезпечить бездоганну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також слідчий суддя враховує, що така обставина як тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі підозрюваного, який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть йому можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія Російської Федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду чоловіків за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Ризик сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення існує, оскільки під час особистого обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено лише частину грошових коштів потерпілої ОСОБА_10 , так під час обшуку будинку, де проживає його дружина та за адресою місця знаходження якого адвокати просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, було вилучено ще 15000 доларів США, поряд з цим, місцезнаходження ювелірних виробів та інших грошових коштів на момент розгляду цього клопотання, органом досудового розслідування не встановлено.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідка, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини першої, другої статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, стороною захисту не спростовано інформацію, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя, доказів щодо наявного офіційного місця роботи не надано. При цьому, як зазначив підозрюваний, банківські картки заблоковано, а відповідно до наказу командира в/ч № НОМЕР_1 ОСОБА_6 призупинено виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення. Також у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що приїхав до м. Києва, щоб підзаробити грошей.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Необхідно наголосити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя зазначає, що наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді під варту ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, на цей час не зменшилися.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Також слідчий суддя вважає за неможливе на цьому етапі застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як домашній арешт, оскільки враховуючи особистість підозрюваного, кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, спосіб його вчинення, місце його реєстрації та проживання, (віддалене від міста Києва), такий запобіжний захід на цей час не буде дієвим.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (частини третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (частини п`ята статті 182 КПК України).

З огляду на зазначене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підозрюваному ОСОБА_6 має бути визначена застава у розмірі, який перевищує граничний розмір застави, встановлений законом, з урахуванням його особистих характеристик, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його виду, та такий, що цілком здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1342000 гривень.

Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_6 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, наслідків вчинення такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 21 листопада 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1342000 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_6 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали - до 09 год. 40 хв. 21 листопада 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 23 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1