УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 134/1311/21

провадження № 51-7791 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 11 березня 2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку судових рішень щодо засудженого ОСОБА_5 .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п.п. 4, 5 ч. 2 та ч. 4 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника.

Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання

про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями

412 - 414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх скасування чи зміни, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує належного вмотивування.

Однак, всупереч вищевказаному, захисник ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Зокрема, захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, посилається по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Поза увагою скаржника залишилось те, що касаційний суд позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, про що він, по суті, просить у касаційній скарзі, формулюючи свої вимоги, про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 внаслідок недоведеності винуватості останнього та, наводячи у скарзі власну версію події. Суд касаційної інстанції звертає увагу, що при перевірці доводів скарги він виходить із фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій.

До того ж, поза увагою скаржника залишилось те, що до повноважень суду касаційної інстанції не входить надавати іншу оцінку доказам у кримінальному провадженні, ніж ту, яку вони отримали в результаті його розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, про що фактично просить адвокат у мотивувальній частині касаційної скарги, та з огляду на що формулює свої вимоги у прохальній її частині (зокрема, про постановлення судом касаційної інстанції нового вироку, яким просить виправдати ОСОБА_5 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України). Отже, скаржнику слід звернути увагу на те, що вимоги до суду касаційної інстанції повинні бути сформульовані з урахуванням положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім цього, адвокат, вказуючи на оскарження ним, в тому числі, ухвали апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні оскарженого судового рішення, які відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-413 цього Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Окрім вказаного, адвокат на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України не підтвердив своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 саме у суді касаційної інстанції, як того вимагають положення ст. 50 КПК України.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3