Справа № 299/1850/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/829/20, за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2020.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019 за ч. 1, 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Провідний інспектор Виноградівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області звернувся в суд з поданням у якому просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання згідно вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019. Подання мотивував тим, що ОСОБА_8 не виконує покладені на нього обов`язки, зокрема не з`являється на реєстрацію в установлений день, хоча з його пояснень вбачається, що поважних причин неявки у нього не було. Стверджує, що із засудженим було проведено профілактичну бесіду, також було застосовано застереження у виді письмового попередження, однак така результату не дала, оскільки ОСОБА_8 і надалі не з`являється на реєстрацію в орган пробації. Просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання.

Ухвала мотивована тим, що в ході судового засідання Виноградівським РВ філії ДП «Центр пробації» належними доказами не доведено ухилення засудженого ОСОБА_8 від виконання покладених на нього обов`язків вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019, який 10.06.2019 надійшов на виконання до Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, а також не надано даних про те, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин під час іспитового строку. Крім того встановлено, що ОСОБА_8 періодично

-2-

з`являвся на реєстрацію до Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації», що стверджується листком реєстрації. 26.12.2019 засуджений ОСОБА_8 прибув до Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації», надав пояснення, у якому вказав, що в період з 09.09.2019 по 25.12.2019, знаходився на сезонних роботах за межами України, тому не зміг прибути на чергові реєстрації. Представником органу пробації та доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_8 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Також судом констатовано, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_8 було звільнено від відбування покарання, закінчився, а скасувати випробувальний термін, який вже закінчився у травні 2020 року неможливо, тому підстав для задоволення подання немає.

В апеляційній скарзі, прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури просить ухвалу суду від 11.06.2020 скасувати та постановити нову ухвали, якою задовольнити подання Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_8 та направити останнього для відбування покарання, призначеного за ч. 1, 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасування через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою порушення правил призначення покарання. Суд першої інстанції не дав правильну оцінку поведінці засудженого ОСОБА_8 , яка свідчить про те, що останній неодноразово без поважних причин ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків в частині явки на реєстрацію до органу пробації. Судом безпідставно взято до уваги періодичні явки обвинуваченого до орану з питань пробації, оскільки такі твердження суперечать поясненням засудженого про виїзд у вказані дати за кордон з метою заробітків та оголошувався у розшук. Вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_8 вимог ст. 75, 76 КК України щодо успішного проходження ним іспитового строку і доводять його небажання стати на шлях виправлення, що у відповідності до імперативних вимог ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України є підставою для направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019.

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , неявка яких не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на

-3-

підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у

-4-

призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав провідний інспектор Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки та відповідно до ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 01(один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З матеріалів особової справи ОСОБА_8 вбачається, що 20.06.2019 засуджений ОСОБА_8 був ознайомлений з вироком суду, роз`яснено йому права та обов`язки, покладені на нього вироком та відібрана підписка, анкета, із засудженим проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння ним в подальшому нового злочину.

Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_10 26.12.2019 з`явився до Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації», надав пояснення, в якому вказав, що в період з 09.09.2019 по 25.12.2019 знаходився на сезонних роботах за межами України, тому не зміг прибути на чергові реєстрації, а 03.03.2020, прибувши до органу пробації, засуджений також надав пояснення про причини свого неприбуття на 02.03.2020.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що дійсно 02.09.2019, 07.10.2019, 04.11.2019, 02.03.2020, засуджений ОСОБА_8 не з`явився для реєстрації до органу пробації, однак це не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що вірно в своїй ухвалі зазначив суд.

Детально проаналізувавши причини неявки ОСОБА_8 до органу пробації для реєстрації, відсутність даних про притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності під час іспитового строку, на думку апеляційного суду, не свідчать про наявність підстав для направлення засудженого у місця позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, визнаються необґрунтованими і такі відхиляються.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_11 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засіданні суду першої інстанції пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти неявок ОСОБА_8 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення про небажання останнього стати на шлях виправлення.

-5-

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим ОСОБА_8 поясненням про те, що умислу не виконувати покладені на нього обов`язки не мав, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем був змушений виїхати за межі України на сезонні роботи. У зв`язку з виготовленням документів, не зміг повернутися вчасно на Україну для реєстрації в орган пробації.

Такі показання засудженого прокурор у судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції не спростував.

З урахуванням вище наведеного, враховуючи встановлені фактичні обставини такої поведінки засудженого ОСОБА_8 , причини, що унеможливили з`явитися йому на реєстрацію у встановлені дні, його явки на реєстрацію одразу після виникнення об`єктивної можливості, на думку колегії суддів, не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та його ухилення від покладених на нього судом обов`язків, а тому не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання

Отже, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації про звільнення ОСОБА_8 вірно врахував, що дії засудженого ОСОБА_8 не свідчать про умисне невиконання ним обов`язків . При цьому суд першої інстанції зважив на те, що поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених життєвих обставин засудженого заслуговують на увагу у якості поважних та не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_8 покладених обов`язків.

До того ж, маючи відомості про причини неявок засудженого на реєстрацію, орган пробації міг їх об`єктивно оцінити.

На переконання апеляційного суду, неявки засудженого ОСОБА_8 на реєстрації відбувалися в силу об`єктивних причин, а тому не є безумовними підставами для скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим ОСОБА_8 покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрації відбувалися в силу об`єктивних причин.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджений інших судимостей не має, кримінальних правопорушень під час іспитового строку не вчиняв, має виключно позитивну характеристику за місцем проживання, та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Доводи прокурора про порушення засудженим ОСОБА_8 покладених обов`язків, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що ОСОБА_8 мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав стати на шлях виправлення.

Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання, оскільки іспитовий строк, встановлений засудженому ОСОБА_8 , закінчився у травні місяці 2020 року.

Надані прокурором відомості про оголошення 22.11.2019 засудженого ОСОБА_8 у розшук, як і матеріали судового провадження, не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_8 будь-яких дій, спрямованих на невиконання обов`язків, у

-6-

зв`язку з чим останній оголошувався у розшук, оскільки як слідує з постанови про заведення оперативно-розшукової справи, ОСОБА_8 перебував на заробітках за межами України, що узгоджується з його поясненнями в суді першої інстанції про те, що він залишав своє місце проживання та був вимушений виїхати на заробітки.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст. 372, 539 КПК України.

За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали суду апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2020, якою відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування щодо ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді