справа № 208/556/24
№ провадження 1-кс/208/378/24
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 , слідчої відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000111 внесеного 23.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата, гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, ВОС НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , має середню спеціальну освіту, розлученого, осіб на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просив змінити запобіжний захід, застосований у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження №0000111 від 23.01.2024, з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. На підставі п.1 ч.2 ст.183 КПК України не визначати розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, зазначив, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000111 від 23.01.2024 за ч.3 ст.286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди 23.01.2024 року.

26.02.2024 про зміну підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянину України, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, солдату, гранатометнику 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону , ВОС НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , маючому середню спеціальну освіту, неодруженому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

Досудовим розслідуванням встановлено, Солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією і проходячи її на посаді гранатометнику 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону , ВОС 103061 А, військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.01.2024 року близько 07.55 годин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 рухався в Південному районі міста Кам`янського по проспекту Свободи в районі будинку №62 з боку проспекту Аношкіна у напрямку площі Визволителів.

Під час руху ОСОБА_6 , к еруючи вищевказаним автомобілем, знаходився у стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,62 %), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку, що складається та координувати свої дії,проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 94,0 км/год при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 («зебра червоно-білого кольору»), розташованого в районі будинку № 62 проспекту Свободи, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , перетинаючи проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не прийняв і продовжив рух, де скоїв на неї наїзд.

Після наїзду водій ОСОБА_6 самовільно залишив місце ДТП, та поїхав у невідомому напрямку.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: Сполучена трупа травма тіла: Відкрита черепно-мозкова травма: перелом лівої скроневої кістки та основи черепу, крововиливи під оболонки та у речовину мозку, синець голови ліворуч та рана в лівій надбрівній ділянці; тупа травма грудної клітини: перелом 4-го ребра по переднє-пахвинній лінії ліворуч, синці тулубу; перелом сідничної кістки ліворуч, переломи обох кісток лівої гомілки в нижній третині, синці кінцівок, рана правої гомілки та садно лівої гомілки. Виявлена в неї сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті ( п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом N? 6, МОЗ України від 17.01.1995 року. ).

Своїми діями водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 12.4, 12.9(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

п. 2.9 «а» - «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

-п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-п.12.9(б) «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 Правил;

-п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,- невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

І, невиконання п.18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначені порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Тобто ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому.

Підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 , висновком судово-медичної експертизи №254К від 22.02.2024, висновком судової токсикологічної експертизи № 2077 від 12.02.2024, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 68 від 22.02.2024, висновком судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/6531 від 15.02.2024, речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі так і в сукупності із іншими доказами, містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_6 вчинив злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, та з метою приховування злочину самовільно покинув місце ДТП, та скрився у невідомому напрямку, а тому підозрюваний усвідомлює, що суд може обрати найсуворішу міру покарання передбачену санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваному відомі анкетні данні та місце проживання (роботи) свідків та потерпілого у кримінальному провадженні із додатків до даного клопотання, в подальшому буде відомо анкетні дані та місце роботи експертів, а тому підозрюваний може впливати на них у незаконний спосіб, так як свідки своїми показами, а експерти висновками експертиз, фактично доводять вину ОСОБА_6 . Підозрюваний може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків, потерпілого чи експертів у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню;

Про наявність ризику, передбаченого у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином свідчить те, що ОСОБА_6 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 , яка систематично здійснює виїзди в зону бойових дій, він матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, в зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_6 будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України (дезертирство).

Крім цього:

25.01.2024 року підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею Заводського районного суду було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20.03.2024 року, однак підозрюваний ОСОБА_6 на виклик слідчого 16.02.2024 не з`явився без поважних причин, за місцем мешкання був відсутній, та на номер мобільного телефону не відвовідав. 19.02.2024 до СВ Кам`янського РУП надійшло повідомлення від ВП №1 Кам`янського РУП про порушення підозрюваним ОСОБА_6 покладеного на нього обов`язку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту 16.02.2024 та 21.02.2024 про що також було повідомлено прокурора та суд.

Враховуючи те, що підозрюваний не дотримується та порушує покладені на нього судом обов`язки, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що він й у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків. Таким чином жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваного, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, так як обставини, наведені вище, вказують на те, що підозрюваний добровільно не дотримується та не буде дотримуватись у подальшому покладених на нього законодавством обов`язків. На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У зв`язку із вищевикладеним виникла необхідність у зміні застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання з викладених у ньому підстав наголосив, на тому, що 25.01.2024 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, який не є найтяжчим запобіжним заходом, та на нього були покладені обов`язки які підозрюваний зобов`язаний був дотримуватися, проте, підозрюваний в ході досудового розслідування порушив покладені на нього обов`язки, а саме на виклики до слідчого не прибував, залишав місцем свого проживання, не отримуючи на це дозвіл від прокурора чи слідчого, що викликало необхідність вжиття заходів для встановлення його місцезнаходження, крім того, наявність певних сімейних обставин, на які послався підозрюваний не може бути підставою для порушень обов`язків покладених на підозрюваного у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, де потерпіла від злочину померла. Також при судових експертних дослідженнях підтверджено, на час події факт наявності у зразках крові та сечі ОСОБА_6 і етилового спирту, і психотропних речовин. А тому враховуючи у сукупності зазначені обставини підвищили ризики заявлені для обрання запобіжного заходу, як то п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України як то переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, як і ймовірність впливу на свідків кримінального провадження, та вчинення іншого кримінального провадження, а тому єдиним запобіжним заходом який може зменшити ризики заявлені у клопотанні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, є тримання під вартою.

Слідча підтримала позицію прокурора та клопотання за його змістом.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заявив про те, що підозра є обґрунтованою, і ним не оспорюється кваліфікація та фактичні данні зображені у клопотанні. Свою вину він визнає у повному обсязі. Просить не змінювати обраний запобіжний захід на тримання під вартою, так як мав поважні причини відсутності за місцем свого проживання, як 16, так і 21 та 22 лютого 2024 року, бо до нього приїхала його цивільна дружина, у якої з його матір`ю виникла сварка і він вимушений враховуючи стан жінки, піти з нею з дому.

Захисник просив врахувати, що його підзахисний є військовим який має нагороди за службу у лавах ЗСУ, є раніше не судимою особою, має матір похилого віку, та цивільну дружину, визнає свою провину у кримінальному провадження за підозрою у повному обсязі, а тому просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід, залишив його на домашньому арешту.

Заслухавши сторони, вивчивши підстави та обґрунтування заявленого клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів клопотання, в межах кримінального провадження яке знаходиться у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за №0000111 від 23.01.2024 за ч.3 ст.286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди 23.01.2024 року.

26.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 286-1 КК України на ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією і проходячи її на посаді гранатометнику 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону , ВОС 103061 А, військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.01.2024 року близько 07.55 годин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 рухався в Південному районі міста Кам`янського по проспекту Свободи в районі будинку №62 з боку проспекту Аношкіна у напрямку площі Визволителів.

Під час руху ОСОБА_6 , керуючи вищевказаним автомобілем, знаходився у стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,62 %), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку, що складається та координувати свої дії,проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 94,0 км/год при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 («зебра червоно-білого кольору»), розташованого в районі будинку № 62 проспекту Свободи, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , перетинаючи проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не прийняв і продовжив рух, де скоїв на неї наїзд. Після наїзду водій ОСОБА_6 самовільно залишив місце ДТП, та поїхав у невідомому напрямку. В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тілесні ушкодження які відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті ( п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом N? 6, МОЗ України від 17.01.1995 року. ). Також встановлено що в діях ОСОБА_6 під час керування автомобілем, наявні порушення п.п. 2.9 «а», 12.4, 12.9(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначені порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому.

У разі визнання винуватим ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, йому може загрожувати покарання визначене санкцією зазначеної частини і статті, як то позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке віднесене до тяжкого кримінального правопорушення.

Також, як встановлено в ході розгляду клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 відносно якого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.01.2024 року застосовано у рамках кримінального провадження № 0000111, відомості про яке внесені 23.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком на 60 діб, і з покладенням на нього у строк до 20.03.2024 року, як на підозрюваного наступних обов`язків:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим та експертами у даному кримінальному провадженні.

Прокурором та слідчим доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті, допустив ряд порушень покладених на нього обов`язків, а саме:

- на виклик слідчого від 14.02.2024 року про необхідність прибуття до слідчого на 16.02.2024 рік о 13.00 години, не прибув, в результаті виїзду слідчої за місцем проживання останнього не встановлено, на виклики слідчого не відповів;

- в ніч з 21 на 22 лютого 2024 року, як відображено у поясненням підозрюваного так і рапорті співробітників поліції, та зафіксованому повідомленні на службу «102», підозрюваний був відсутній за місцем свого проживання, на виклики слідчого та представників поліції не відповідав.

Також, як зазначено слідчою, намагання з`ясувати місцезнаходження ОСОБА_6 , також шляхом спілкування із матір`ю підозрюваного та його захисником, не надало можливість встановити його місцезнаходження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням інкримінованого кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, прокурором та слідчим підтверджено актуальність заявлених ризиків визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України як то переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, як і ймовірність впливу на свідків кримінального провадження, та вчинення іншого кримінального провадження.

В результаті проведених судових експертних дослідженнях встановлено, що на час події у зразках крові та сечі ОСОБА_6 наявні етиловий спирт, і психотропні речовини.

Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

На підтвердження наявності підстав вважати, що існують заявлені ризики є те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, та з метою приховування злочину самовільно покинув місце ДТП, та скрився у невідомому напрямку, під час перебування на домашньому арешті неодноразово порушував умови перебування на домашньому арештів, та покладені на нього обов`язки, що у сукупності зазначеного свідчить про збільшення актуальності заявлених ризиків, та факт того, що застосований до нього домашній арешт, не забезпечує його належну процесуальну поведінку.

А тому, єдиним запобіжним заходом який може зменшити ризики заявлені у клопотанні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, є тримання під вартою.

Статтею 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо позиції сторони захисту щодо можливості застосування іншого запобіжного заходу ніж заявленого, то зазначена позиція спростовується процесуальною поведінкою самого підозрюваного який порушує обов`язки покладені на нього при застосуванні до нього в межах даного кримінального провадження домашнього арешту, а тому залишення на зазначеному запобіжному заході не відповідає меті та завданню кримінального провадження, а також не зменшить заявлені ризики.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Проте, слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як тяжкого злочину, внаслідок якого загинула потерпіла особа, а тому не надає підстав для застосування застави в передбаченому ч.4 ст.183 КПК України порядку.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

У клопотанні адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , - відмовити

Змінити запобіжний захід, в межах кримінального провадження № 0000111, відомості про яке внесені 23.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.01.2024 року у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000111, відомості про яке внесені 23.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком по 26.04.2024 рік, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1