Єдиний унікальний номер 599/327/24
Номер провадження 1-кп/599/36/2024
ВИРОК

іменем України

"29" лютого 2024 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 13 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Млинівці, Зборівського району, Тернопільської області, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; громадянина України; з вищою освітою; одруженого; на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особа з інвалідністю II групи; не судимого, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи. Так, 12 лютого 2024 року приблизно о 23:00 год, в приміщенні житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх негативні наслідки, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_4 , наніс їй один удар своєю правою рукою в область обличчя зліва. Внаслідок вказаних насильницьких дій, спрямованих на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_5 завдав фізичного болю ОСОБА_4 , проте не спричинив тілесних ушкоджень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , є винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України - умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав та пояснив, що з мотивів особистих неприязних відносин щодо ОСОБА_4 , наніс їй один удар своєю правою рукою в область обличчя зліва.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 12.02.2024 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 наніс їй один удар своєю правою рукою в область обличчя зліва.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його позитивна характеристика, що на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, є особою з інвалідністю ІІ групи.

При цьому, обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Так, скоєне кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання у виді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1