Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7318/23
У Х В А Л А

30.10.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань № 0000707 від 28.10.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Іршавського району, с. Арданово, та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з повною середньою освітою, водій ФОП « ОСОБА_7 », одруженого, раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2023 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Renault» моделі «Master» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці автомобільної автодороги М26 зі сторони с. Тисобикень у напрямку смт. Вилок, Берегівського району, у денний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху у кожному напрямку, де у той час попереду у попутному напрямку правим краєм проїзної частини дороги рухався велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сидячи на велосипеді.

Водій ОСОБА_5 , продовжуючи рух та наближаючись до велосипедиста ОСОБА_8 , якого він об`єктивно був спроможний виявити у полі свого зору, з моменту виявлення перешкоди для руху, не вжив заходів до маневрування та зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рухатися далі, в результаті чого, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е), 12.3, 13.1, 13.3 та 1.10 в частині поняття терміну «перешкода для руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого на відстані 200 метрів від дорожнього знаку п.5.68 ПДР України «кілометровий знак 3 км», допустив наїзд у своїй смузі руху на велосипедиста ОСОБА_8 .

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній мешканець АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження, що призвели до смерті.

Тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів і за своїм характером вкладаються в час пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого.

Окрім цього, 28 жовтня 2023 року, близько 15 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Renault» моделі «Master» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці автомобільної автодороги М26 зі сторони с. Тисобикень у напрямку смт. Вилок, Берегівського району, у денний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху у кожному напрямку, де у той час попереду у попутному напрямку правим краєм проїзної частини дороги рухався велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався сидячи на велосипеді.

Водій ОСОБА_5 , продовжуючи рух та наближаючись до велосипедиста ОСОБА_8 , якого він об`єктивно був спроможний виявити у полі свого зору, з моменту виявлення перешкоди для руху, не вжив заходів до маневрування та зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рухатися далі, в результаті чого, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е), 12.3, 13.1, 13.3 та 1.10 в частині поняття терміну «перешкода для руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого на відстані 200 метрів від дорожнього знаку п.5.68 ПДР України «кілометровий знак 3 км», допустив наїзд у своїй смузі руху на велосипедиста ОСОБА_8 .

У подальшому водій ОСОБА_5 вчинивши за вказаних обставин дорожньо-транспортну подію, усупереч вимог п. 2.10 ПДР України, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому ОСОБА_8 медичної допомоги та транспортувати його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди залишив його без допомоги у небезпечному для життя стані, не надав допомоги, з місця події ОСОБА_5 зник та переховувався від працівників Національної поліції, аж до його встановлення о 13.00 годині 28.10.2023 в АДРЕСА_1 , за місце свого проживання.

У сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого та ч. 1 ст. 135 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

28 жовтня 2023 року о 15 годині 30 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ № 3 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57.

29 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Іршавського району, с. Арданово, та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з повною середньою освітою, водій ФОП « ОСОБА_7 », одруженого, зі слів раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого та ч. 1 ст. 135 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом затримання від 28.10.2023, протоколами огляду місця події та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та злочин передбачений ч. 1 ст. 135 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідка, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

З врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Захисники та підозрюваний в судовому засіданні висловились про застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 29.10.2023 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами: протоколом огляду місця події, допитами потерпілих, свідків та іншими матеріалами.

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, шляхом виїзду за межі Закарпатської області. Інші ризики, наведені у клопотанні є недоведеними, оскільки такі стосуються кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюваному повідомлення не вручали і у вчиненні таких злочинів він не підозрюється.

З урахуванням доведеності наведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчинених злочину: відповідно до ст. 12 КК України - підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого та ч. 1 ст. 135 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та злочин передбачений ч. 1 ст. 135 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, дані про особу, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З урахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Наведені захисниками доводи не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Іршавського району, с. Арданово, та мешканця АДРЕСА_1 -запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 30.10.2023 року по 29.12.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 29.12.2023 року.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 29.12.2023 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1