ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/851/23 Номер провадження 11-кп/814/868/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12.10.2020 вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 286 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 за період відбування ним покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання, враховуючи, що засуджений вчиним тяжке неумисне кримінальне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд при ухваленні рішення не врахував, що ОСОБА_7 характеризується на теперішній час задовільно та не працює.

Крім того, засуджений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні під час судового розгляду визнавав частково, а заява про визнання вини написана ним з метою призначення засудженому менш суворого покарання.

На апеляційну скаргу прокурора захисник подав заперечення у якому просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

За змістом положень п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України в редакції, що діяла на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.10.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

ОСОБА_7 покарання відбуває з 17.03.2021 року та на момент звернення до суду із заявою відбув половину строку призначеного покарання та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого 10.08.2027.

З характеристики вбачається, що засуджений за час перебування в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» характеризувався негативно. Отримав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 13.08.2018 перебував в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не мав.

З 29.05.2019 перебував у Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не має.

З 01.06.2021 відбуває покарання в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)», характеризувався задовільно. Стягнень не мав, заохочувався 5 разів.

На теперішній час не працює. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. До виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом. Підтримує доброзичливі відносини з родиною.

До виконання робіт з благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере особисту участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи. Отримав робітничу кваліфікацію в філії професійно-технічного училища БВЛ(№16) за спеціальністю слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування 3 розряду.

Рішенням комісії державної установи від 11.08.2021 відповідно до ст. 82 КК України, засудженому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, як такому, що не став на шлях виправлення.

Рішенням комісії державної установи 23.02.2023 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання відповідно до ст. 81 КК України.

ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, міру покарання вважає не справедливою. Згідно заяви вину у вчиненому злочині визнав повністю. Рішенням суду стягнуто на користь держави 57 983 грн. До установи виконавчі листи не надходили.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджений характеризується на теперішній час характеризується задовільно.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 протягом усього часу відбування покарання не завжди характеризувалася позитивно, тривалий час не працював, має непогашену заборгованість за вироком суду, рішенням комісії засудженому було відмовлено у зміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, як такому, що не став на шлях виправлення, що вказує на нестабільну поведінку та свідчить про недосягнення ОСОБА_7 такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.

Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 , вказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової, якою у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.10.2020, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4