В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 20.10.2023, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кола, Мурманської області, Росії, не заміжньої, з середньою освітою, працюючої у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЛікерСтор», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

у с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 20.10.2023, по обвинуваченню ОСОБА_2 , відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На початку серпня 2023 року, ОСОБА_2 , мала на меті здійснювати діяльність у сфері роздрібної торгівлі продовольчими товарами.

Для здійснення такої діяльності в останньої виникла необхідність в оформленні особистої медичної книжки форми № 1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23197. В цей час у ОСОБА_2 , яка не мала бажання на проходження встановленої законом процедури, для отримання особистої медичної книжки, виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні документів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, на початку серпня 2023 року, ОСОБА_2 , перебуваючи в місті Києві, в невстановлений час та місці, зустрівшись з невстановленою досудовою розслідуванням раніше невідомою особою, передала їй свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, рік народження, особисту фотокартку для внесення недостовірних даних для виготовлення особистої медичної книжки.

В подальшому, в середині серпня 2023 року, перебуваючи в місті Києві, в невстановлений час та місці, ОСОБА_2 зустрілася із невстановленою особою та отримала підроблену особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , видану КНП «ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГІЯ» міста Києва з відповідним відтиском печатки, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо проходження медичного огляду ОСОБА_2 у КНП «ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГІЯ» міста Києва, чим порушила встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21.02.2013, ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГІЯ» міста Києва особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 не видавало.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року, обов`язкові попередні та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, проводяться за рахунок роботодавців у порядку, встановленому законодавством. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядок проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлюються Кабінетом Міністрів України. Особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи. Відповідно до п. 6 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, роботодавець забезпечує ведення журналу реєстрації особистих медичних книжок, де зазначаються номер, серія, дата видачі книжки, прізвище, ім`я, по батькові її власника.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», Форма № 1-ОМК видається особі у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності; Форма № 1-ОМК заповнюється посадовою особою медичної комісії закладу охорони здоров`я; на титульній сторінці форми № 1-ОМК зазначаються прізвище, ім`я та по батькові оглянутої особи; у пункті 1 зазначається повне найменування суб`єкта господарювання, де працює оглянута особа; у пункті 2 вписуються назва професії та характер виконуваних робіт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок»; у пункті 3 проставляються число, місяць, рік наступного медичного огляду; у пункті 4 Позначається повне найменування закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд; у пункті 5 проставляються число, місяць, рік проведення медичного огляду; форма № 1-ОМК підписується керівником та засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я.

Отже, особиста медична книжка форми № 1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 від 21.02.2013 року, є офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Таким, чином ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво по виготовленню підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем або іншою особою.

Окрім цього, 20.10.2023, працівники Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів здійснювали перевірку закладів, що здійснюють діяльність у сфері роздрібної торгівлі продовольчими товарами за адресою: м. Київ, вул. Полуботка, 9-А, а саме заклад «Пляшка», де ОСОБА_2 , перебувала на своєму робочому місці. Працівники державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів попросили ОСОБА_2 пред`явити документи, які надають їй право займатися діяльністю, пов`язаною з роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, виробництвом хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, а саме особисту медичну книжку.

В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми № 1-ОМК, 2 серії НОМЕР_1, з метою уникнення відсторонення від роботи, так як особиста медична книжка форми № 1-ОМК надає право допуску до роботи працівникам окремих професій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , пред`явила працівнику державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідомо підроблену особисту медичну книжку форми № 1-ОМК, 2 серії НОМЕР_1, достовірно знаючи, що вона не проходила встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду в КИП «ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГІЯ» міста Києва.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/57873-ДД від 30.10.2023, печатки, які проставлені у особистій медичній книжці 2 серії НОМЕР_2, яка видана на ім`я ОСОБА_2 , не відповідають печаткам, зразки яких надані медичною установою, а також встановлено, що Комунальне Некомерційне підприємство «ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГІЯ» міста Києва особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 не видавало.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченої, яка офіційно працевлаштована, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує її вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити їй покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн. та в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, враховуючи положення вищевказаної ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд вважає за необхідне остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн. 00 коп.;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особисту медичну книжку видану на ім`я ОСОБА_2 , 2 серії НОМЕР_1 форми № 1-ОМК, видану «ШВД № 1» Дніпровського району м. Києва, з ознаками підробки, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 04-01566 від 31.10.2023) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/57873-ДД від 30.10.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1