Справа № 953/4412/23
н/п 1-кс/953/168/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000534,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000534.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

У зв`язку з чим, а також будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, у невстановленої групи осіб, виник злочинний умисел, спрямований на створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації.

В ході досудового розслідування отримано інформацію, щодо невстановленої групи осіб, які можуть бути причетні до вищевказаної діяльності. Так, встановлено, що невстановлена група осіб на території м. Харкова організувала та скоординувала діяльність з надання в оренду послуг мобільних проксі серверів особам з числа мешканців «рф».

Представники «рф» замовляючи у невстановленої групи осіб послуги з надання проксі-серверу, отримують проксі-сервер, який надає представникам спецслужб «рф» можливість змінити IP адресу, та здійснити дії, які недоступні громадянам «рф» на території України, а саме відвідувати сайти/сервери, які заблоковані для користувачів з російською IP адресою, та здійснювати DDOS атаки на офіційні веб-сторінки уряду, правоохоронних органів , органів судової влади та інш.

Усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан на підставі відповідного указу Президента України невстановлена група осіб, надаючи представникам «рф» послуги з проксі-серверу, розуміючі, що проксі сервери є мобільними, відслідкувати його не вдається за можливе, ІР-адреса є динамічними оскільки використовується мобільний інтернет-трафік функціонуючої сім-картки українського оператора, вчиняє дії спрямовані на створення та діяльність терористичних груп чи терористичних організацій.

В ході виконання доручення слідчого, в рамках кримінального провадження №0000534 отримано інформацію, що невстановлена група осіб орендує приміщення та зберігає обладнання для функціонування роботи мобільних проксі серверів (ферми, свічі, модеми, сім-картки оператора мобільного зв`язку) за адресою Харківська область, м. Харків, вулиця Римарська, буд. 1, приміщення 2-го поверху.

Також в ході досудового розслідування допитано свідків, які в ході допиту повідомили, що через застосунок «Телеграм» намагалися влаштуватися на роботу, але отримавши умови, які полягали у наданні консультацій щодо роботи проксісерверів, особам, які знаходяться на території «рф». Свідки також повідомила, що грошові кошти за наданні послуги отримує через криптовалюту та платіжні систем, які діють на території «рф».

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати клопотання за її відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володілець майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна та його захисника на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

25.12.2023 р., за результатом проведення обшуку, який проводився на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2023 року, за місцем зберігання обладнання для функціонування роботи мобільних проксі-серверів у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2-го поверху, було виявлено та вилучено певні речі.

В ході вказаних обшуків встановлено, що предмети, речі та документи є носіями інформації та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 25.12.2023 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023 на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем зберігання обладнання для функціонування роботи мобільних проксі-серверів у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2-го поверху, майно: - системний блок марки HP, s/n CZC3052FSH; - системний блок марки HP, s/n CZC33784ND; - системний блок марки HP, s/n CZC20947LM; - системний блок марки Lenovo, s/n 1S4512A47PBM0590; - системний блок марки ACER, s/n PSVCX; - системний блок марки HP, s/n CZC60994ZS; - ноутбук марки ACER, s/n NXGVWEU0068341B5D17600; - ноутбук марки DELL, s/n JSGFVZ1; - системний блок марки FUJITSY, s/n YLCG014137; - системний блок марки Lenovo, s/n PBL9532; - ноутбук марки ASUS, s/n K56CB-XX036; - системний блок марки ACER, s/n L4610G; - системний блок марки HP, s/n CZC612884S; - системний блок марки FUJITSY, s/n YLCK002604; - моноблок марки ASUS, s/n D4PTBX008815; Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.12.2023 6 - моноблок марки ASUS, s/n D4PTBX009307; - моноблок марки ASUS, s/n D1PTBX022652; - моноблок марки ASUS, s/n D5PTBX008278; - системний блок марки HP, s/n CZC61287VW; - системний блок марки HP, s/n CZC609952T; - моноблок марки ASUS, s/n D5PTBX008009; - системний блок HP, s/n CZC61279WN; - ноутбук марки Apple, моделі Air, s/n FVFJ86681WFV разом із чохлом до нього. шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Місцем зберігання вилученого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя - ОСОБА_1