Справа № 182/731/23
Провадження № 1-кп/0182/792/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.10.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001132 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001132 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Усудовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу не минули. Обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду та чинити тиск на свідків та потерпілих, скоїти аналогічні злочини.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Таке суворе покарання може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду.

Європейський суд з прав людини також погоджується з таким обґрунтуванням ризику переховування від суду, наприклад у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 , неодноразово судимий, в провадженні суду перебувають декілька проваджень за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєні злочинів проти власності, тому існує обґрунтований ризик того, що перебуваючи не під вартою обвинувачений може скоїти інші аналогічні корисливі злочини.

Незважаючи на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає доцільним застосування такого запобіжного заходу з метою забезпечення інтересів суспільства.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Строк тримання під вартою обвинуваченого, належить продовжити не більше ніж на 2 місяці.

Підстав для зміни розміру застави не вбачається.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не більше 2 місяців, рахуючи з 18.10.2023 року по 18.12.2023 року включно.

Підстав для зменшення розміру визначеної застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., не вбачається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1