Справа № 203/4978/23
Провадження № 1-кс/0203/4133/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.12.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000547, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

встановив:

11 вересня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження. В обґрунтування скарги зазначено, що 25 листопада 2021 року уповноваженою особою третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2021 року та заяви ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000547 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за можливим фактом того, що посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Магдалинівської селищної ради, зловживаючи владою, вчинили дії щодо незаконної передачі у власність громадянам земельних ділянок, які належать СК «Україна» на праві колективної власності на землю. 27 грудня 2022 року слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 своєю постановою закрив кримінальне провадження. З вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в рамках кримінального провадження не було вжито низку слідчих заходів, у зв`язку з чим просив скасувати постанову слідчого від 27 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000547.

Скаржник в судове засідання не з`явився, в своїй скарзі просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, на ухвалу суду надав матеріали кримінального провадження № 0000547.

Дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000547, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000547, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України за можливим фактом того, що посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Магдалинівської селищної ради, зловживаючи владою, вчинили дії щодо незаконної передачі у власність громадянам земельних ділянок, які належать СК «Україна» на праві колективної власності на землю.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.12.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000547, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, в якому жодній особі про підозру не повідомлялося, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за встановленої відсутності складу кримінального правопорушення.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст.94 КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

При вирішенні питання щодо достатності зібраних слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, доказів у кримінальному провадженні № 0000547, слідчий суддя виходить з наступного.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч.5 ст.40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст.22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст.93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Згідно ч.1 ст.364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження слідує, що відповідно до повідомлення СК «Україна» встановлено, що земельна ділянка під об`єктами нерухомості (кадастровий номер :01:001:0346) з оформленням відповідного права у відповідності до чинного законодавства та передана у колективну власність колективно-дольовому сільськогосподарському підприємству «Україна» для сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту, на право колективної власності на землю від 15.05.1995, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю МД № 263. Державний акт на право колективної власності на землю, який виданий

15.05.1995, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю МД № 263 є дійсним, право власності СК «Україна» за земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0346) не підлягала розпаюванню на підставі ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до розпорядження Магдалинівської РДА Дніпропетровської області від 14.05.1996 № 317/4-Р, вилучено 100 га земель із землекористування КДСП «Україна» та переведено їх в землі запасу районного Ради. Відповідно до розпорядження Магдалинівської РДА Дніпропетровської області від 20.12.1996 № 830 встановлено, що землі із колективної власності 238 га вилучено до земельного фонду, в т.ч. ріллі 238 га; переведено в землі загального користування 537.1 га, із них пасовищ 537.1 га; затверджено розмір земельного паю площею 10.10 га в умовних кадастрових гектарах. Тобто землі КДСП «Україна» були вилучені із колективної власності кооперативу у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення у діях посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Магдалинівської селищної ради щодо незаконного вилучення землі КДСП «Україна» із колективної власності кооперативу та своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0000547.

В своїй скарзі ОСОБА_3 не порушує питання про незаконність чи недостовірність рішень місцевих органів влади щодо вилучення земельних ділянок, а лише вказує, які слідчі дії у кримінальному провадженні, на його думку, мали бути проведені.

Пунктом 4 ч.2 ст.307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги.

При таких обставинах, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.12.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000547 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.12.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000547, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1