Справа № 282/1332/17
Провадження № 1-кс/282/19/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000431 від 21.11.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У своїй скарзі представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 зазначає, що 28 листопада 2023 року слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП виніс постанову про закриття кримінального провадження по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказану постанову про закриття провадження він отримав 04.01.2024 року, що підтверджується його заявою про видачу копії вищевказаної постанови та підписом на ній.

Скаржник вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального права, про що свідчить неповнота досудового розслідування, невідповідність покладених в основу постанови висновків фактичним обставинам справи, побудова висновків на підставі недопустимих доказів.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий взяв за основу висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/106-23/9052-ІТ від 13.10.2023, що проведена експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , який в цьому провадженні виконував автотехнічну експертизу, на яку ставилися аналогічні питання, та склав висновок №3/356 від 14.05.2019. Тобто, слідчий проігнорував вимоги ч.6 ст.4 Закону України «Про судову експертизу» та п.11 ППВСУ №8 від 30.05.1997, згідно яких повторна участь експерта в проведенні повторних судових експертиз не допускається.

Крім того, ОСОБА_4 вказує, що матеріалам кримінального провадження суперечили не тільки вищевказані висновки судового експерта, але й висновок №572/824/20-25 від 11.03.2020, висновок №11/2-1282 від 08.12.2020, висновок комісійної автотехнічної експертизи №1927/2046/21-25/СЕ-19/106-21/828/ІТ, на підставі яких слідчі приймали рішення про закриття кримінального провадження, які в свою чергу були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Разом з тим, адвокат зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо обставин, при яких контакт тіла потерпілого відбувся з правою передньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_7 та про причину виїзду його автомобіля на смугу для руху зустрічного транспорту, в той час коли потерпілий стояв нерухомо на смузі для руху в напрямку м.Біла Церква на відстані 0,43 м. від суцільної горизонтальної лінії дорожньої розмітки. Також, у дослідницькій частині висновку експерта, який покладений в основу оскаржуваної постанови, відсутні відомості про відстань між автомобілем та горизонтальною лінією дорожньої розмітки в момент появи в полі зору потерпілого ОСОБА_8 , які мають суттєва значення.

Саме тому, скаржник звернувся до слідчого судді із даною скаргою та просить суд скасувати постанову слідчого від 28.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала скаргу з мотивів викладених у ній.

Адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав скаргу, оскільки вважає дану постанову незаконною, з мотивів викладених у ній та просив її задовольнити. Разом з тим, він частково підтримав заявлене ним клопотання про дослідження матеріалів кримінального провадження №0000431.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає оскаржувану постанову законною та постановленою на підставі доказів добутих в ході досудового розслідування.

Вислухавши пояснення скаржника, її представника, слідчого, розглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

За змістом ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено до суду.

21 листопада 2017 року внесено відомості до ЄРДР за №0000431 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.11.2023 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000431 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування своєї постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався на висновок експерта №СЕ-19/106-23/9052-ІТ від 13.10.2023 згідно якого в наведених дорожніх умовах, при заданих вихідних даних, при максимально допустимій швидкості на даній ділянці дороги, водій автомобіля «Фольксваген Транспортер Т-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 , шляхом застосування маневру безпечного об`їзду.

За клопотанням адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні були дослідження протоколи допиту ОСОБА_7 від 21.11.2017 (а.с.36-38) та від 02.05.2018 (а.с.160-163), внаслідок чого виявлено суперечності, щодо кількості пішоходів та розміщення їх на дорозі.

В ході судового засідання досліджено схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної приходи від 20.11.2017 (а.с.9) та план-схему до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 22.11.2017 (а.с.51), внаслідок чого встановлено, що вказані схеми суперечать одна одній в частині місця наїзду на пішохода.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні висновку комплексної судово-медичної, медико-криміналістичної та транспорно-трасологічної експертизи №58-3/367 від 26.04.2018 (а.с.155-159) слідує, що в даному конкретному випадку, в момент контактування автомобіля з тілом, швидкість автомобіля складала не менше 100 - 110 км/год., що також суперечить показам наданих свідком ОСОБА_7 .

Поряд із вищенаведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що посилання адвоката ОСОБА_4 на не допустимість участі одного і того ж експерта у проведенні повторних експертиз заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ч.2 ст.79 КПК України, спеціаліст, експерт, не має права брати участі в кримінальному провадженні, якщо він проводив ревізію, перевірку тощо, матеріали яких використовуються у цьому провадженні.

Так, в матеріалах кримінального провадження наявний висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/106-23/9052-ІТ від 13.10.2023 (а.с.304-310), що проведена експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , який в цьому провадженні виконував експертизу обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, на яку ставилися аналогічні питання, та склав висновок №3/356 від 14.05.2019 (а.с.212-220).

Також в матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи №572/824/20-25 від 11.03.2020 (а.с.233-238), складений експертом ОСОБА_9 та висновок експерта щодо механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №11/2-1282 від 08.12.2020 (а.с.268-277), складений експертом ОСОБА_10 . В подальшому вищевказані експерти ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) проводили комісійну автотехнічну експертизу за результатами якої, склали висновок №1927/2046/21-25/СЕ-19/106-21/828/ІТ від 08.09.2021 (а.с. без номера).

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було проведено усіх можливих та достатніх слідчих дій, які мають суттєве значення для здійснення досудового розслідування, а в подальшому для судового розгляду, не усунуто розбіжності та протиріччя, які містяться в матеріалах кримінального провадження та не дотримано вимоги КПК України під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 28.11.2023 є немотивованою та такою, що ґрунтується на неповноті досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 10, 91, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року повернути до СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для повної перевірки та з`ясування всіх обставин події.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 00 хв. 18 січня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1