Справа № 296/1203/24
Ухвала

Іменем України

13 лютого 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000003 від 03.01.2023, -

встановив:

Cтарший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить:

1. застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;

2. покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк два місяці, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- здати на зберігання до слідчого відділу УСБУ в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000003 від 03.01.2023, за підозрою ОСОБА_6 у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, запереченні тимчасової окупації частини території України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.4362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 жовтня 2022 року в період часу приблизно з 12 по 14 годину громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні робочого кабінету №213 ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», розташованого за адресою: вул.Сергія Параджанова, 127, м.Житомир, будучи достовірно обізнаним про факт розв`язання та здійснення рф агресивної війни проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення та тимчасової окупації частини території України, діючи умисно, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед оточуючих, у розмові з присутніми особами виправдовував, визнавав правомірною, заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також заперечував тимчасову окупацію частини території України, висловлюючи, зокрема, наступні твердження: «України як такої не існувало ніколи, це якщо історично заглибитись, ніколи не існувало, території не було цілісної і росія забирає своє», «НАТО якби руками українців намагається знищити російську державу і якщо загалом піти далі на територію росії, захопити їх і взагалі знищити як державу, росія захищається як може», «…перед тим як робити якісь страшні дії, наприклад обстріл ракетами, путін зазвичай попереджає українців. Він каже там, наприклад, не вступайте в НАТО, або не беріть підтримку озброєння від НАТО і тоді не буде обстрілу», «наші ж теж Донбас бомбили… ну, наші ж мирне населення бомблять і бомбили, то чого ти ображаєшся на росію?», «все одно, росія навіть якщо бомбить, вона попереджає, вони нічого погано не роблять, ми самі винуваті, підставляємось», «вони нам ставлять умови, ми їх не виконуємо, отож вони нас і бомблять. А що ти хотів?», «…НАТО більше винувате в конфлікті, ніж хто ніби», «НАТО це вбивця, який хоче вбить росію, а ми це, заказали нас як ісполнітєля, як кілера», «Євросоюз, Європейські країни чи країни НАТО вірніше, вони зараз нарушили договір і почали перемовини з нами вести, щоб нас приєднати, то росія на це обідилась…», «Ну да, путін теж хотів в НАТО, його не взяли і він знаєш, як в пісочниці, от не хочете зі мною грати, то ви мені не друзі, а хто ви мені, вороги…», «Не все так просто, навіть якщо це твоє подвір`я, то ти не маєш права ставити будинок там на 2 метра до паркану, а якщо ти поставив метр до паркану - ти повпливав на сусіда», «Маріуполь знищили Збройні Сили України», «…це обстріляли наші», «… росіяни навіть намагаються його відбудувати, йдуть назустріч і дають роботи людям…», «… росія тільки по військових об`єктах б`є, а Україна винищує в Донецьку мирне населення», «ну за то ж НАТО з нами воює», «… на Сході зараз росія воює з НАТО», «… це гібридна війна, там же є якийсь елемент ще іншого, але в основному це воюють наші один проти одного», «… це гібридна війна, але громадянська війна, це в основному, там елемент громадянської війни, це в основному», «А що Крим? Це зелені чоловічки… треба ще доказать, що то росіяни».

26.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.4362 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України:підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші за характером кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому та просили його задовольнити. Також прокурор уточнив необхідність покладення обов`язку на підозрюваного не відлучатися саме за межі м.Житомира та Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає в с.Довжик, Житомирського району.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого посилаючись на його безпідставність. Вказав, що підозра стосовно ОСОБА_6 є необґрунтованою, наявні в матеріалах клопотання протоколи допиту свідків містять розбіжності в частині зазначення фраз, які "нібито" говорив його підзахисний, а висновок експерта виконаний працівником СБУ, тому він не може бути об`єктивним. Також зазначив, що ОСОБА_6 з`являється до органу досудового розслідування на всі виклики, не переховується, тобто належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково вказав, що немає антиукраїнських поглядів, а вказані у протоколах допитів цитати (фрази) він не говорив.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною першою статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" "Нечипорук та Йонкало проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази в їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-2 КК України, що підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема: повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 02 січня 2023 року; протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 06 січня 2023 року; протоколами огляду від 22 грудня 2023 року, від 09 січня 2023 року, від 10 січня 2023 року; висновком спеціаліста ОСОБА_13 за результатами проведення лінгвістичного дослідження усного мовлення від 05 квітня 2023 року №76; протоколами допиту свідків від 12 травня 2023 року; протоколом одночасного допиту свідків (із застосуванням відеозапису) від 28 листопада 2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 26 січня 2024 року.

Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя не виключає наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України в частині: можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, - що є достатнім для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

Разом з тим, суд відхиляє доводи слідчого та прокурора про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки такий не підтверджений належними доказами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею, зокрема, враховуються:тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особа підозрюваного, який є раніше не судимим та має постійне місце проживання.

Наведені вище обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання наразі буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, покладених слідчим суддею.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_6 процесуального обов`язку щодо докладання зусиль до пошуку роботи, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення розслідуваного в межах кримінального провадження №0000003 від 03.01.2023, а також наданих медичних документів щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного.

Враховуючи наведене у сукупності, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м.Житомира та Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання до слідчого відділу УСБУ в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії обов`язків визначити - до 26 березня 2024 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, ніж особисте зобов`язання, та може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 03.01.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1