Справа № 298/201/24
Номер провадження 1-кс/298/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000004 від 13 січня2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

З вищевказаного клопотання вбачається наступне. Так, 12.01.2024 о 18:56 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те що о 18:20 годин 12.01.2024 року в ППр «Малий Березний-Убля» слідував на виїзд з України гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який являється призовного віку. Під час проходження прикордонного контролю надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку військово-лікарської комісії № 6615 від 11.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення прикордонним нарядом «Перевірка документів» виникли підозри щодо дійсності вище зазначених документів, та було встановлено, що: особа проходила ВЛК не за місцем реєстрації, в електронному реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг» щодо виключення з військового обліку інформація відсутня, не орієнтується де, коли та яких лікарів проходив під час ВЛК.

13.01.2024 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення огляду місця події 12.01.2024 року було оглянуто та вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку військово- лікарської комісії № 6615 від 11.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано у спец пакет НПУ SUD2030498 та визнано речовим доказом.

Клопотання дізнавача СД мотивоване тим, що вказані дії виконанні із метою виявлення та фіксації відомості щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а тому необхідно накласти арешт з метою їх збереження та проведення технічної експертизи та слідчих дій, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване в ЄРДР № 0000004 від 13.01.2024 року, за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Дізнавач СД в судове засідання не з`явися, однак прокурор ОСОБА_4 подала заяву, в якій просила розглянути клопотання про арешт майна без її участі за наявними у справі матеріалів, подане клопотання підтримала в повному обсязі та просила таке задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, Так, 12.01.2024 о 18:56 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те що о 18:20 годин 12.01.2024 року в ППр «Малий Березний - Убля» слідував на виїзд з України гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який являється призовного віку. Під час проходження прикордонного контролю надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку військово-лікарської комісії № 6615 від 11.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення прикордонним нарядом «Перевірка документів» виникли підозри щодо дійсності вище зазначених документів, та було встановлено, що: особа проходила ВЛК не за місцем реєстрації, в електронному реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг» щодо виключення з військового обліку інформація відсутня, не орієнтується де, коли та яких лікарів проходив під час ВЛК.

Згідно протоколу огляду місця події від 12 січня 2024 року, який проводився старшим дізнавачем СД відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було оглянуто та вилучено в присутності понятих тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку військово-лікарської комісії № 6615 від 11.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано у спец пакет НПУ SUD2030498.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ОСОБА_3 від 13.01.2024 вищевказані речі (документ), які упаковано у спецпакет НПУ SUD2030498, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000004.

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 13 січня 2024 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000004 від 13 січня 2024 року.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення вилучені під час огляду місця події вищевказані речі (документ), а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000004 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на вилучене в ході огляду місця події від 12 січня 2024 року майно, а саме:

- Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Довідку військово-лікарської комісії № 6615 від 11.07.2023 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Великоберезнянського районного суду ОСОБА_1