19.02.24 Справа № 469/1194/13-к 1-кп/469/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, раніше судимого 21.11.2011 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.296 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв"язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Пояснив, що від суду не ухилявся, дуже багато разів з"являвся у судові засідання, але вони відкладались з різних причин, у тому числі самостійно з"явився до суду, коли довідався, що перебуває у розшуку.

Захисник підтримала заявлене клопотання, зазначивши, що обвинуваченому було невідомо про розшук.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що обвинувачений тричі оголошувався у державний розшук у зв"язку із ухиленням від суду; до нього застосовувались інші заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі приводи та запобіжні заходи, у ході розгляду питань про застосування яких були встановлені факти ухилення обвинуваченого від суду.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 04 серпня 2013 року приблизно о 02.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 296 КК України, знаходячись поблизу бази відпочинку «Поштовик» в зоні відпочинку с.Рибаківка Березанського району Миколаївської області, з метою знайомства підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у той час здійснювали функції вожатих, при цьому останні повідомили, що не бажають з ним знайомитись. У цей час до ОСОБА_6 з метою попередити його протиправну поведінку підійшов ОСОБА_9 , який працював вожатим ОСТ «Лісотехнік» та в той час виконував свої безпосередні функціональні обов`язки направлені на нормальне функціонування дитячого оздоровчого табору, після чого ОСОБА_6 умисно, протиправно, маючи злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, проявляючи знущання та показуючи свою зневагу до існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, при цьому використовуючи предмет, заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пневматичний пістолет моделі «KWC» № НОМЕР_1 , приставив його до голови в області скроні ОСОБА_9 , та погрожуючи застосуванням пневматичного пістолету, змусив ОСОБА_9 віджиматись від землі, тим самим принизив його людську гідність. Піля того як ОСОБА_9 виконав вимоги ОСОБА_6 , обвинувачений, злякавшись в тому що його можуть помітити та викрити в злочинній діяльності зник у невідомому напрямку.

Вказане діяння стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з використанням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене повторно.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Санкція частини 4 ст.296 КК України (у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, вказаний у обвинувальному акті) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до тяжких злочинів.

На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України (у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, вказаний у обвинувальному акті) особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Відповідно до обвинувального акта, датою вчинення кримінального правопорушення є 04 серпня 2013 року.

На підставі ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

У зв"язку з неявкою у судове засідання та неповідомленням причин неявки до обвинуваченого ухвалами суду від 31 жовтня 2013 року, 29 травня 2014 року, 07 липня 2021 рокубуло застосовано привід у судове засідання.

При цьому ухвалою від 07 липня 2021 року встановлено безпідставність повідомлених обвинуваченим ОСОБА_6 причин неявки у судові засідання 18 грудня 2020 року та 07 липня 2021 року не з`явився, які будь-якими доказами не підтверджені.

У зв"язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду його неодноразово було оголошено у розшук.

Відповідно до матеріалів справи, у розшуку обвинувачений перебував з 19 листопада 2013 року по 12 лютого 2014 року, з 12 червня 2014 року по 16 червня 2020року, з 22 липня 2021 року по 16 жовтня 2022 року, усього сім років п"ять місяців 21 день.

З метою забезпечення явки обвинуваченого до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом 10 січня 2019 року та 28 вересня 2022 року надавався дозвіл на затримання з метою приводу

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2014 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО м.Миколаєва строком до 12 квітня 2014 року з метою запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду; 11 квітня 2014 року обвинуваченому змінено запобіжний захід з тримання під вартою у СІЗО м.Миколаєва на особисте зобов"язання з покладенням на обвинуваченого обов"язків прибувати до Березанського районного суду Миколаївської області або, у випадку проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, за кожною вимогою суду; не відлучатись за межі населеного пункту, у якому він проживає, тобто с.Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвалою від 16 жовтня 2022 року до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО м.Миколаєва строком на 60 діб для запобігання ризику ухилення обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінального покарання.

Посилання обвинуваченого на чисельні його приїзди до суду та відкладення судових засідань матеріалами справи не підтверджено; дат таких приїздів обвинуваченим не наведено.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений за зареєстрованим місцем проживання не проживає; повідомивши суду про зняття з реєстрації, обвинувачений нового зареєстрованого місця проживання не повідомив, відповідних документів на підтвердження цього факту не надав, про фактичне місце проживання повідомляв лише після вжиття судом заходів забезпечення кримінального провадження.

За такого суд вважає, що встановлені вище обставини обвинуваченим не спростовані та свідчать про стійке ухилення ОСОБА_6 від суду.

Згідно з частиною першою статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284, абз.2 ч.7 ст.284 КПК України у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності кримінальне провадження підлягає закриттю судом.

Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України.

За таких обставин суд вважає, що ухилення обвинуваченого від суду перешкоджає застосуванню положень ч.1 ст.49 КК України та звільненню його від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, оскільки перебіг давності зупинявся через ухилення обвинуваченого від суду і на час розгляду клопотання не сплинув.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Дата проголошення повного тексту ухвали 21 лютого 2024 року о 16.30 год.

Суддя: