23.11.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/140/23
Справа № 940/1130/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0004219 від 03.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Денихівка Тетіївського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, військовозобов`язаного, працюючого фізичною особою-підприємцем, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Тетіївський відділ Білоцерківської окружної прокуратури передав до Тетіївського районного суду Київської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0004219 від 03.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про що адміністративне правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну порядок управління і відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самимправопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Встановлено, що 11 лютого 2021 року Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу серії ДПР № 182503 від 18.01.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП винесено постанову у справі № 940/75/21, провадження № 3/940/76/21, яка набрала законної сили 23.02.2021 та відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним, з метою невиконання рішення суду, 12.03.2021 року о 17:47 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. В. Гуменюка в м. Тетієві Київської області та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2021, серії ДПР № 182549, за ч. 2 ст. 130 КУпАП та направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області.

15.04.2021 Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу серії ДПР № 182549 від 12.03.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, винесено постанову у справі № 940/295/21, провадження № 3/940/177/21, яка набрала законної сили 27.04.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.05.2022 року близько 18 год. 30 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21120», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Шевченка в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та відповідно стосовно ОСОБА_4 працівниками поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 24.05.2022 року серії БАБ № 645350, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішень суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, будучи ознайомленими з ними, з метою невиконання рішення суду, 16.07.2022 року о 22 год. 06 хв., керуючи мопедом HONDA DIO (не зареєстрований), рухався по вул. Шевченка в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області, де був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та відповідно щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.07.2022 року серії ААБ №231167 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області.

08.09.2022 Тетіївським районним судом Київської області за результатами розгляду протоколу серії ААБ № 231167 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесено постанову у справі № 940/690/22, провадження № 3/940/398/22, яка набрала законної сили 20.09.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмiрi однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанов суду та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 16.07.2022 року о 22 год. 06 хв. керував мопедом HONDA DIO (не зареєстрований) та рухаючись по вул. Шевченка Білоцерківського району Київської області був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та відповідно стосовно ОСОБА_4 працівниками поліції винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 16.07.2022 року серії БАБ № 783224, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з ним з метою невиконання рішення суду, 03.09.2023 року о 15 год. 30 хв. керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , по автодорозі Тетіїв-П`ятигори був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та відповідно стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2023 року, серії ААД № 017207, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та направлено на розгляд до Тетіївського районного суду Київської області.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

25 вересня 2023 року між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненому діянні, активно сприяв розкриттю вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які в присутності захисника роз`яснені обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього в разі затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, отже вона може бути затверджена судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: беззаперечне визнання вини; щире каяття, що полягає у тому, що ОСОБА_4 визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалась; активне сприяння розкриттю злочину, а саме добровільне повідомлення про обставини вчинення злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, враховано особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Виходячи з вищевикладеного, судвважає, що вказана угода про визнання винуватості між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 376, 394, 395, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0004219 від 03.09.2023 року, укладену 25 вересня 2023 року між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_4 зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8