Справа № 202/8429/23
Провадження № 1-кс/202/9844/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яке подане в рамках кримінального провадження №0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000181 від 09.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з грудня 2022 року по листопад 2023 року, учасники організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у складі організованої групи вчиняли протиправні дії, які полягали у незаконному зберіганні з метою збуту, а також здійснювали збут незаконно виготовлених тютюнових виробів, незаконне виготовлення, зберігання, збуту та транспортування з метою збуту алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду

м. Дніпро (справа №202/8429/23, провадження №1-кс/202/9166/2023) від 14.11.2023, 05.12.2023 у період з 11:23 год. до 11:50 год. слідчим слідчої групи проведено обшук Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , в ході якого виявлено та вилучено зазначений автомобіль.

05.12.2023 слідчимвинесено постанову про визнання зазначеного автомобіля речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Підставою для застосування арешту слідчий та прокурор у клопотанні та у доповненні до клопотання зазначають ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме просили накласти арешт на підставі п. 1 з метою збереження речових доказів, п. 2 з метою забезпечення спеціальної конфіскації та п. 3 - конфіскацію майна.

З метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, збереження майна, унеможливлювання його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання тощо виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна, яке може запобігти непоправним наслідкам в ході досудового розслідування. Незастосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 182/1852/22 від 13.09.2022, шлю між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 розірвано. Дане рішення набрало законної сили 13.10.2022. Після розлучення вона зі ОСОБА_5 не проживає, та не веде спільного господарства, тобто належний їй автомобіль не має ніякого відношення до діяльності її колишнього чоловіка та з 01.08.2022 вона проживає в м. Івано-Франківськ. Звертала увагу, що після розірвання шлюбу вона за власні кошти придбала зазначений автомобіль, який не має ніякого відношення до вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_10 є власником транспортного засобу, він придбаний на законних підставах, оскільки вона є фізичною особою-підприємцем з 24.11.2009 р. Вилучений транспортний засіб не відповідає ознакам речового доказу, а саме лише наявність формальної постанови про визнання його таким доказом не свідчать про наявність ознак, передбачених ст. 98 КПК України. Вилучений автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Всупереч вимогам ст. 170, 173 КПК, звертаючись із клопотанням, слідчим не вказано, яким чином буде досягнута мета накладання арешту. Просив відмовити в клопотанні в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 09.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204.

Ухвалою слідчого судді від 14 листопада 2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме: речі та документи щодо незаконної реалізації підакцизних товарів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів через мережу торгівельних точок розташованих на території м. Нікополь, м. Покров та м. Марганець Дніпропетровської області, чорнових записів з відомостями про джерела закупівлі сировини для подальшого виготовлення сфальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, їх транспортування, зберігання, розподілення між торгівельними точками, замовлення, звіти про реалізовану продукцію; обладнання для виготовлення, зберігання та транспортування фальсифікованих алкогольних напоїв, спиртовмісні суміші та інші речовини, за допомогою яких відбувається виготовлення сфальсифікованої алкогольної продукції, чорнові записи та нотатки з відомостями про незаконне виготовлення, транспортування, зберігання та збуту підакцизних товарів, а саме алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у друкованому та письмовому вигляді, необліковані журнали та зошити, що містять у собі інформацію про незаконне виготовлення лікеро-горілчаних, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, накопичувачів флеш-пам`яті, жорстких дисків, носіїв інформації, мобільних телефонів, що були засобами зв`язку під час вчинення кримінального правопорушення, на яких містяться дані щодо організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення.

05.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук під час якого виявлено та вилучено Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 .

05.12.2023 слідчим винесено постанову про визнання автомобіля речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,у вказаному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, а саме в незаконному зберіганні з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених тютюнових виробів, вчинене організованою групою, незаконному виготовленні, зберіганні, збуті та транспортуванні з метою збуту алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, вчинене організованою групою.

Санкція ч. 1 ст. 204 КК України передбачає накладання штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Санкція ч. 3 ст. 204 КК України передбачає позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно зі ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (визначено ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170, ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 ст. 96-2 КК України передбачає випадки застосування спеціальної конфіскації, зокрема, вона застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Прокурором, крім необхідності збереження речових доказів та конфіскації майна, обґрунтовувалась необхідність накладання арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформації з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» автомобіль Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_10 25.03.2023.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , зареєстрований 22.04.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий № 184 розірвано. Рішення набрало сили 13.10.2022.

Представник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 в обґрунтування своїх заперечень зазначав, що ОСОБА_10 є фізичною особою - підприємцем з 24.11.2009, зазначаючи, що вона здійснює діяльність щодо надання в оренду приміщень. Однак, будь-яких документів щодо здійснення нею саме такого виду діяльності, відповідних договорів, отримання доходу від здійснення підприємницької діяльності, в підтвердження можливості придбання зазначеного транспортного засобу, не було надано. Також не було надано і договорів купівлі-продажу щодо придбання автомобіля з метою з`ясування його вартості та відповідно фінансової можливості придбання автомобіля саме за грошові кошти ОСОБА_10 , отримані нею в результаті здійснення її підприємницької діяльності. Крім зазначеного, слідчим суддею враховується, що автомобіль Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , на момент проведення обшуку перебував в гаражі на території домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 та де був вилучений оригінал паспорта ОСОБА_5 . Також в приміщеннях, в яких були проведені обшуки та вилучені речі та документи, які стороною обвинувачення були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні також належать ОСОБА_10 . Тобто, доводи представника ОСОБА_10 про те, що остання не має будь-яких відносин зі своїм колишнім чоловіком спростовуються встановленими зазначеними вищі обставинами.

Крім цього, матеріали кримінального провадження, які були підставою для проведення обшуку в автомобілі Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , містили інформацію щодо користування зазначеним автомобілем підозрюваним ОСОБА_5 .

Зазначені обставини в їх сукупності, свідчать про наявність підстав для накладання арешту на майно з метою застосування спеціальної конфіскації майна в порядку, передбаченому ст. 96-1 КК та у випадку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, на думку слідчого судді, відповідає завданням цього кримінального провадження, ураховуючи його стадію, інкриміновані кримінальні правопорушення, а тому слідчий суддя вважає виправданим саме такий ступінь втручання у з метою виконання завдань кримінального провадження.

Однак, слідчий суддя вважає надмірним застосування обмеження в частині встановлення заборони розпорядження та користування рухомим майном, оскільки така заборона або обмеження може бути застосовано, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна тощо. Таких даних клопотання прокурора не містить, як і необґрунтована прокурором можливість настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування такого заходу. Отже, клопотання слідчого, погоджене з прокурором підлягає задоволенню частково.

Таким чином, клопотання слідчого, погоджене з прокурором підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб Skoda Octavia A7, д/з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 шляхом заборони відчуження.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1