Провадження № 1-кс/638/3412/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003045 від «14» грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено 13.12.2023 старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 за адресою: площа Свободи, 4, у м. Харкові, під час огляду місця події, а саме: дві грошові купюри номіналом 100 грн та 200 грн із серійними номерами: ГЄ 9432865, АА 7830826, шляхом позбавлення права на розпорядження володільцем майна, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003045 від «14» грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2023 близько 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, площа Свободи 4, надав неправомірну вигоду працівникам УШІ в Харківській області ДІЛИ в розмірі 300 грн. за нескладення адміністративних матеріалів відносно останнього за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення.

13.12.2023 у період часу з 15 год. 52 хв. до 16 год. 02 хв., старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 за адресою: площа Свободи 4 у м. Харкові, в ході складання протоколу огляду місця події, у присутності понятих, було виявлено та вилучено: дві грошові купюри номіналом 100 грн та 200 грн із серійними номерами: ГЄ 9432865, АА 7830826.

Постановою слідчого ОСОБА_6 зазначене майно визнано речовими доказами.

У судове засідання прокурор не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Прокурор надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності прокурора та власника майна.

Відповідно до ст. 107 КПК України технічні засоби фіксування кримінального провадження не застосовувались.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.2 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

У провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003045 від «14» грудня 2023, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, за наступною фабулою: «13.12.2023 близько 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, площа Свободи 4, надав неправомірну вигоду працівникам УШІ в Харківській області ДІЛИ в розмірі 300 грн. за нескладання адміністративних матеріалів відносно останнього за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення», що підтверджено витягом з ЄРДР від 14.12.2023.

Клопотання слідчого підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.12.2023 в період часу з 15:52 год до 16:02 год за адресою: площа Свободи 4 у м. Харкові, поясненнями ОСОБА_5 від 13.12.2023, постановою слідчого Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області від 14.12.2023 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003045 двох грошових купюр номіналом 100 грн та 200 грн із серійними номерами: ГЄ 9432865, АА 7830826.

Вищевказане майно відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

При вирішенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходить з того, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

У зв`язку з вище викладеним, враховуючи наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна, з метою забезпечення вказаних об`єктів як речових доказів, враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

В той же час, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та заборонити користування та розпорядження вилученим майном будь-якими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003045 від «14» грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 13.12.2023 у період часу з 15 год 52 хв до 16 год 02 хв, проведеного старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 в присутності понятих за адресою: площа Свободи, 4, у м. Харкові, а саме: дві грошові купюри номіналом 100 грн та 200 грн із серійними номерами: ГЄ 9432865, АА 7830826 відповідно, - шляхом заборони користування та розпорядження вилученим майном будь-якими особами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1