Справа № 357/9676/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003614 від 26.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

22.11.2023 (здано до відділення поштового зв`язку 20.11.2023) до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003614 від 26.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги захисник посилається на те, що на день пред`явлення підозри 19.09.2023 ОСОБА_7 , в змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п.6 ч.1 ст. 277 КПК України, чому б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Як свідчать матеріали оскаржуваного повідомлення про підозру, орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_5 19.09.2023 чітко не вказав про беззаперечність фактів, викладених у тексті підозри, та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

А саме, згідно з обставинами, викладеними у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 19.09.2023 відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування.

В даному випадку заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, вказує на прямий умисел, корисливі мотиви та мету.

Згідно з частиною другої статті 24 КК України прямий умисел передбачає усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення особою його суспільно небезпечних наслідків і бажання їх настання. Тобто, підозрюваний при вчиненні діянь повинен був усвідомлювати суспільно небезпечний характер нарахування та виплати матеріальної допомоги, передбачати наслідки і бажати настання таких наслідків.

Фактичним обставинами справи виключається прямий умисел ОСОБА_5 , оскільки виконання своїх безпосередній службових обов`язків підписання акту приймання виконаних будівельних робіт взагалі не носить характеру суспільно небезпечного діяння, а ці дії вчинено в межах повноважень. Інтелектуальні ознаки прямого умислу полягають в усвідомленні суспільно небезпечного характеру діяння, що означає не тільки розуміння фактичної сторони того, що вчиняється, а розуміння соціального значення діяння, його соціальної шкідливості. Вольова ознака прямого умислу це бажання настання передбачуваних шкідливих наслідків свого діяння.

Отже, в діях ОСОБА_5 (підписання акту приймання виконаних будівельних робіт) відсутній прямий умисел усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння.

Органом досудового розслідування не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри, так і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами встановлено умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри, так і після пред`явлення підозри, не надано беззаперечних доказів, про те, що ОСОБА_5 , увійшов у злочинну змову.

Щодо повідомлення про підозру у частині «інше підроблення службовою особою офіційних документів» (ч.1 ст.366 ККУ) захисник зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, шо він підробив акт № 187 приймання виконаних будівельних робіт.

Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну змісту дійсного документа. Спосіб підроблення документів (дописка, підчистка, зміна тексту чи окремих слів, дати, підпису чи інших реквізитів) для кваліфікації діяння за ст.366 КК України значення не має.

В даному випаду, слідство взагалі не надало доказів здійснення ОСОБА_5 дописки, підчистки, заміни тексту чи окремих слів, дати, підпису чи інших реквізитів (наприклад, висновок технічної експертизи документа встановлення фактів внесення змін до змісту документа шляхом дописки, травлення, змивання, тощо, а також відновлення його первісного змісту).

Так, у витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, який є додатком до клопотання слідчого про арешт майна, зазначено, що ОСОБА_5 до акту №187 було внесено завідомо неправдиві данні в частині обсягу виконаних робіт.

Проте, у повідомленні про підозру вказано, що останній підозрюється не у внесенні завідомо неправдивих даних в частині обсягу виконаних робіт, а у іншому підробленні службовою особою офіційних документів.

Як випливає з вищенаведеного, органом досудового розслідування допущено невірну правову кваліфікацію злочину.

Крім того, з суб`єктивної сторони цей злочин може бути вчинено лише з прямим умислом.

Фактичним обставинами справи виключається прямий умисел ОСОБА_8 , оскільки виконання своїх безпосередніх службових обов`язків підписання акту приймання виконаних будівельних робіт взагалі не носить характеру суспільно небезпечного діяння, а вчинено в межах повноважень.

Отже, на думку захисника в цих діяннях підозрюваного відсутній прямий умисел, відтак в діяннях підозрюваного відсутній склад злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, зокрема, відсутня суб`єктивна сторона злочину, що є безумовною підставою для закриття даного кримінального провадження.

Щодо висновку судової будівельно-технічної експертизи від 02.09.2021 захисник зазначає, що у своєму звіті експерт ОСОБА_9 багато разів вказує на відсутність необхідної документації для проведення повної та об`єктивної експертизи (наприклад актів на закриття прихованих робіт, кошторис робіт та інше). Тобто, слідчими органами не було забезпечено експерта необхідною документацією для проведення експертизи. В результаті чого, експерт, незважаючи на недостатність документації, зробила експертний висновок, відповідно до якого, експертом було застосовано поняття «ймовірно» (синонім можливо).

Таким чином, ствердного (категоричного) висновку про те, що вартість робіт була нижчою, ніж оплати за ці роботи експерт не надав (п.1 Висновку).

Разом з тим, у своєму висновку експерт зазначає, що ймовірна вартість виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкта за договором підряду віл 18.03.2019 №187/2019 могла становити менше за передбачену договором на 52 685, 45 грн.

Отже, експерт не зміг встановити дійсну, а вказав ймовірну, можливу вартість виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкта за договором підряду від 18.03.2019 №187/2019.

Окрім цього, захисник зазначає, що в обґрунтування підозри при розгляді клопотання про арешт майн слідчий посилався на покази свідків, однак безпосередньо слідчим суддею вказані свідки не допитувались.

З огляду на викладене, захисник посилається на те, що оскаржуване повідомлення про підозру не містить зазначення часу і місця вчинення злочинів та в ньому не вказані суттєві обставини, відомі на момент вручення підозри, не приведені беззаперечні докази причетності підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, допущено, та просить скасувати повідомлення про підозру від 19.09.2023 у кримінальному провадженні № 0003614 від 26.07.2023 щодо ОСОБА_5 .

В порядку підготовки скарги до судового розгляду слідчим суддею витребувано з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області матеріали кримінального провадження № 0003614 від 26.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що в повідомленні про підозру відсутнє дата та місце вчинення кримінальних правопорушень, наведені в повідомленні обставини не відповідають фактичним даним та обставинам справи, і не вбачається наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Як встановлено при розгляді даної скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 19.09.2023 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 узгоджується з вимогами вказаної статті, і доводи скарги щодо відсутності обов`язкових складових, що передбачені вимогами ст. 277 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в порядку вимог ст. 303 КПК України.

Під час досудового розслідування у повідомленні зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру.

При цьому слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу кримінального правопорушення, наведених у повідомленні про підозру.

Наведені обставини у повідомлені про підозру мають бути достатніми для того, щоб вважати, що особа могла вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Даних на спростування зазначеного стороною захисту під час розгляду скарги за ст. 303 КПК України надано не було.

Доводи заявника щодо необґрунтованості підозри в тій редакції, що викладена та за тими доводами, які були озвучені під час судового засідання, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги в порядку вимог ст. 303 КПК України, та є необґрунтованими.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003614 від 26.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-304, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003614 від 26.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.12.2023 о 9 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1