У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/375/24 № 1-кс/610/276/2024
м. Балаклія16 лютого 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000103 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

14.02.2024 до суду надійшло клопотання про арешт майна від 14.02.2024.

Предметом клопотання є майно: 1) кофта з капюшоном чорного кольору, власником якої є ОСОБА_4 , 2) штани зеленого кольору, власником яких є ОСОБА_4 , 3) ботинки (берці), власником яких є ОСОБА_4 , 4) зразки букального епітелію ОСОБА_4 , 5) змиви з правої руки ОСОБА_4 , 6) змиви з лівої руки ОСОБА_4 , 7) зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_4 , 8) зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_4 , 9) зразок крові ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 13.02.2024 в ході затримання особи і відібрання зразків для проведення експертизибуло виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого, та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведенням ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єкта дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі та предмети.

Слідча в судове засідання не з`явилась, просила розглянути клопотання за її відсутності.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила розглянути клопотання за її відсутності. Проти арешту майна не заперечувала.

Власник майна ОСОБА_4 просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти арешту його майна.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

13.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000103.

З рапорту, який став підставою для реєстрації події в поліції, встановлено, що 12.02.2024 о 19:55 год до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 12.02.2024 о 19.54 год бригадою № 1103 за викликом на адресу: Харківська область, Ізюмський район, смт Андріївка, доставлено до Харківської обласної клінічної лікарні № 1 потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва, алкогольне сп`яніння, стан стабільний. Від пояснень відмовився. Заявник: ОСОБА_7 (лікар).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2024 о 19:55 год до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що до Харківської обласної клінічної лікарні № 1 доставлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва, який госпіталізований з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . При виїзді на місце події встановлено, що за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки наніс удар ножом в ліву частину грудної клітини в проекції серця ОСОБА_6 .

В ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 33, у ОСОБА_4 було вилучено: 1) кофту з капюшоном чорного кольору, 2) штани зеленого кольору, 3) черевики (берци).

На підставі постанови про відібрання біологічних зразків від 13.02.2024 у підозрюваного ОСОБА_4 відібрано: 1) зразки букального епітелію, 2) змиви з правої руки підозрюваного, 3) змиви з лівої руки підозрюваного, 4) зрізи нігтьових пластин з правої руки, 5) зрізи нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного, 6) зразок крові у підозрюваного.

За постановою слідчого від 13.02.2024 вищевказані предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

13.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на майно:

1)кофта з капюшоном чорного кольору,

2)штани зеленого кольору,

3)черевики (берці),

4)зразки букального епітелію ОСОБА_4 ,

5)змиви з правої руки ОСОБА_4 ,

6)змиви з лівої руки ОСОБА_4 ,

7)зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_4 ,

8)зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_4 ,

9)зразок крові ОСОБА_4

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1