Справа №366/3804/23
Провадження № 1-кп/366/276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000163, відомості про яке внесені в ЄРДР 13.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся в суд із зазначеним клопотанням, у якому просив закрити кримінальне провадження № 0000163, відомості про яке внесені в ЄРДР 13.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що 12.04.2020, приблизно о 13 год. 30 хв., на 83 км автодороги «Київ-Овруч», неподалік АЗС «КВЕТА» в смт. Іванків зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів виявлено, що номер кузова автомобіля має ознаки підробки.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження з метою здобуття доказів та встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення проведено ряд слідчих дій та судових експертиз: проведено огляд місця події, допитано свідків, проведено експертизи транспортного засобу та документів на нього, скеровано запити та на них отримано відповіді, однак, не зважаючи на це, встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не представилось можливим і з моменту внесення відомостей в ЄРДР закінчився визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, оскільки кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

ОСОБА_4 свою причетність до вчинення кримінального правопорушення заперечує, доказів його причетності в ході досудового розслідування не отримано.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі, при цьому клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Потерпілі та інші особи, яким рішення за результатами розгляду цього клопотання може вплинути на їх права та обов`язки у кримінальному провадженні, відсутні.

Дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.04.2020, приблизно о 13 год. 30 хв., на 83 км автодороги сполученням «Київ-Овруч», неподалік АЗС «КВЕТА» в смт. Іванків, працівником Іванківського ВП ОСОБА_5 , під час патрулювання зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів виявлено, що номер кузова автомобіля має ознаки підробки.

На місце події викликано слідчо-оперативну групу, де слідчим ОСОБА_6 оглянуто зупинений автомобіль та його свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно з яким, власником автомобіля є ОСОБА_7 . Автомобіль та свідоцтво вилучено до Іванківського ВП.

12.04.2020 від водія автомобіля ОСОБА_4 отримано письмове пояснення, згідно з яким останній пояснив, що вилучений у нього автомобіль він придбав у 2018 році у дівчини, даних якої він не пам`ятає. 12.04.2020 його зупинили працівники поліції та повідомили, що автомобіль знаходиться у розшуку, про що він особисто не знав.

13.04.2020 відомості про цю подію внесені в ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

13.04.2020 у якості свідка допитано працівника поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що під час патрулювання він зупинив зазначений вище автомобіль, провів його огляд та виявив, що номер кузова автомобіля містить ознаки підробки.

13.04.2020 вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

15.04.2020 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу накладено арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження тимчасово вилученого майна, яке передано на відповідальне зберігання користувачу, ОСОБА_4 .

Згідно з висновком технічної експертизи документів № 17-3/648 від 23.04.2020, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.10.2001 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Згідно з висновком інженерно-технічної експертизи за спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження» № 12-2/194 від 28.04.2020, ідентифікаційний номер кузова автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» сірого кольору з прикріпленими номерними знаками НОМЕР_2 , змінено кустарно, шляхом видалення номерного майданчика з першопочатковим ідентифікаційним номером кузова та вварювання на його місце в кустарних умовах подібної металевої пластини з маркувальними позначеннями WVWZZZ3BZPO078091. Встановлений на автомобілі номер двигуна НОМЕР_4 змінам не піддавався та являється первинним (першопочатковим).

28.01.2023 правову кваліфікацію кримінального правопорушення змінено зі ст. 290 КК України на ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2, абз. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження здійснюється судом за клопотанням прокурора якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України карається штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а тому, у відповідності до положень ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі минуло три роки.

Обставини кримінального провадження не свідчать про вчинення злочину проти життя чи здоров`я особи, а тому, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність відповідно до ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Проте, у цьому випадку суд не вважає проведене досудове розслідування повним і таким, що свідчить про вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також встановлення обставин справи, які позитивно можуть вплинути на проведення досудового розслідування, виходячи з такого.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.10.2001, власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак, останній не допитаний, а також не вжито заходів щодо проведення його допиту. Слідчий не був позбавлений можливості особисто, або надати доручення працівникам оперативного підрозділу м. Первомайськ Миколаївської області допитати ОСОБА_7 про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема з`ясувати, чи взагалі був у його власності такий автомобіль, чи здійснював він його продаж або автомобілем незаконно заволоділи.

Крім цього, у висновку інженерно-технічної експертизи за спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження» № 12-2/194 від 28.04.2020, зазначено, що «встановлений на автомобілі номер двигуна ADR228043 змінам не піддавався та являється первинним (першопочатковим)», тобто номер двигуна є оригінальним, відповідно він підлягає внесенню до баз МВС про його належність до того чи іншого транспортного засобу, що регламентовано п.п. 16, 37 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 (з подальшими змінами та доповненнями).

Однак, органом досудового розслідування не вжито заходів щодо направлення запитів до територіальних сервісних центрів з метою отримання інформації про те, на якому транспортному засобі встановлений двигун, і відповідно хто є його власником.

Вжиття таких заходів, крім іншого, надасть органу досудового розслідування інформацію про потерпілого від незаконного заволодіння транспортним засобом (у разі наявності такого факту) та/або про дійсний номер кузова автомобіля, на якому він був встановлений, що позитивно вплине на хід досудового розслідування кримінального провадження.

Жодних із запитів та відповідей, про які у клопотанні зазначав прокурор, надані ним матеріали кримінального провадження не містять.

Окремо слід звернути увагу на хронологію проведення слідчих дій та судових експертиз, з якої слідує, що фактично слідчі дії та прийняті слідчим рішення, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, забезпечення зібраних доказів та встановлення особи, яка може бути причетна до кримінального правопорушення, проводились 12.04.2020 та 13.04.2020 (огляд місця події, допит свідків, звернення з клопотанням про накладення арешту на автомобіль та його документи, призначення експертизи), тобто два дні.

Інші процесуальні рішення в наданих прокурором до клопотання матеріалах кримінального провадження є суто технічними (зміна групи прокурорів, визначення дізнавачів та зміна кваліфікації кримінального правопорушення).

Тобто, з наведеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор, не дивлячись на ці обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Використання органом досудового розслідування норми, запровадженої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», яка введена в дію з 17.10.2019, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом його закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9 , 25, 284, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1