Справа № 557/2154/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року смт Гоща

Слідчий суддя Гощанського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 25 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Гощанського районного суду Рівненської області надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 5 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 25 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

25.11.2023 о 11:31 зі служби "102" надійшло повідомлення ПОГ Рівненського РУП-Захарука ( м.т.) про те, що в с.Малинівка було зупинено автомобіль марки "ГАЗ-5227" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , 1967 р.н., жителя АДРЕСА_1 , який перевозив деревину породи береза, вільха, без відповідних документів.

Слідчим відділенням ВП №5 Рівненського РУП ГУ Національної поліції України в Рівненській області по даному факту зареєстровано кримінальне провадження № 0000307 від 25.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

25.11.2023 заступником начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , на ділянці АД «Київ-Чоп» по вулиці Рівненська, що в смт. Гоща, Рівненського району Рівненської області було проведено огляд транспортного засобу «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 », під час якого в кузові автомобіля було виявлено деревину у вигляді дров породи «вільха», «береза», об`ємом 4 метри кубічних. В подальшому, даний транспортний засіб з наявною у ньому деревиною, було вилучено на територію ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, а свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України №WAR 1138550.

Постановою заступника начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 26.11.2023 року, транспортний засіб «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 » з наявною у його кузові деревиною у вигляді дров породи «вільха», «береза» об`ємом 4 метри кубічних та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнано в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000307 від 25.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У кримінальному провадженні виявлена під час огляду від 25.11.2023 деревина у вигляді дров породи «вільха», «береза», об`ємом 4 метри кубічних, які знаходилась в кузові транспортного засобу «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 » синього кольору, а також свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 є предметами вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення на них арешту для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні.

А тому, просить накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене згідно протоколу огляду від 25.11.2023, а саме: «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 » синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю с. Шкарів та на момент огляду перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 з наявними у його кузові деревиною у вигляді дров породи «вільха», «береза», об`ємом 4 метри кубічних та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , обмеживши право особи у відчуженні, розпорядженні та користуванні ними та залишити їх зберігатися у відділенні поліції №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за адресою смт. Гоща, вул. Застав`я, 11 до завершення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000307.

В судовому засіданні заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання з підстав, у ньому зазначених.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання та зазначив, що так як у його будинку пічне опалення, вказану деревину придбав для власних потреб у жительки с.Воронів ОСОБА_7 . Вважає, що накладення арешту на належне йому майно є необгрунтованим та безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на вилучене майно немає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна, як це вбачається з абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. При цьому, наявність вказаних ризиків підлягає доведенню стороною, що звертається за арештом майна, а недоведення підстав арешту майна та ризиків є підставою для відмови у арешті майна, як це вбачається зі ст.173 ч.1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що 25.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 внесені відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.246 КК України.

Так, 25.11.2023 о 11:31 зі служби "102" надійшло повідомлення ПОГ Рівненського РУП-Захарука ( м.т.) про те, що в с.Малинівка було зупинено автомобіль марки "ГАЗ-5227" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , 1967 р.н., жителя АДРЕСА_1 , який перевозив деревину породи береза, вільха, без відповідних документів.

В цей же день, заступником начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , на ділянці АД «Київ-Чоп» по вулиці Рівненська, що в смт. Гоща, Рівненського району Рівненської області було проведено огляд транспортного засобу «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 », під час якого в кузові автомобіля було виявлено деревину у вигляді дров породи «вільха», «береза», об`ємом 4 метри кубічних. В подальшому, даний транспортний засіб з наявною у ньому деревиною, було вилучено на територію ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, а свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України №WAR 1138550.

Постановою заступника начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 26.11.2023 року, транспортний засіб «ГАЗ-5227» д.н.з. « НОМЕР_1 » з наявною у його кузові деревиною у вигляді дров породи «вільха», «береза» об`ємом 4 метри кубічних та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнано в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000307 від 25.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Разом з тим, заступником начальника слідчого відділення не доведено наявність передбачених законом підстав та ризиків для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Однак, суб`єктом подання у клопотанні не обґрунтовано необхідності застосування такого способу арешту, як обмеження в праві користування майном та залишення майна на збереженні у відділенні поліції № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

ОСОБА_5 , як особа, що користується транспортним засобом за довіреністю та який придбав деревину для використання у власному господарстві (опалення будинку), заперечує щодо накладення арешту на майно, про що клопоче заявник, з тих підстав, що придбавши деревину у фізичної особи він перевозив її до свого господарства, при цьому будь яких порушень не допускав, вирубки деревини не здійснював, а тому мотиви викладені у клопотанні є надуманими, безпідставними та поставлять його родину у скрутне становище, так як у зимовий період він буде позбавлений можливості опалити будинок, у якому проживають малолітні діти.

При цьому, будь-яких доказів того, що деревина, яку перевозив ОСОБА_5 є предметом вчинення кримінального правопорушення, як і інше майно, а також що при відсутності арешту вказаний транспортний засіб та реєстраційні документи до нього можуть зазнати приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження, заявником не надано, і таких доказів в ході судового розгляду не здобуто.

Виходячи з положень ст. 173 КПК України, з огляду на вказані обставини, які встановлені слідчим суддею в ході судового розгляду клопотання, а також приймаючи до уваги, що належність майна встановлена, відсутність на час розгляду клопотання можливості врахування п.3 ст.173 КПК України; наявності осіб, яким завдано шкоду, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для накладення арешту на майно немає.

Отже, факт невиправданого потребами досудового розслідування обмеження права розпорядження, користування та відчуження майна з огляду на завдання та загальні засади кримінального провадження є неприпустимим, а також відповідність втручання в право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з відповідними змінами.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

Слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права користування, розпорядження та відчуження майна щодо транспортного засобу, реєстраційних документів завданням кримінального провадження.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_5 надав довідку Гощанської селищної ради №313 від 08.12.2023 з якої вбачається, що у будинку де він проживає дійсно пічне опалення, а дрова, які він перевозив 25.11.2023 купив для власних потреб у жительки с.Воронів ОСОБА_7 . Суб`єкт подання клопотання в судовому засіданні визнала, що зазначена довідка надавалася їй ОСОБА_5 .

Відомості в ЄРДР внесено за ознаками ч. 1 ст.246 КК України - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Предметом цього злочину є ліс на корені, тобто дерева і чагарники у лісах, захисних та інших лісових насадженнях в природному стані (невідділені від коріння), а також у заповідниках, або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах України.

Порубка лісу в містах, селищах, інших населених пунктах (у парках, скверах, садах, на вулиці, на території підприємств, організацій, у пришляхових смугах, а також на сільськогосподарських угіддях, садибах, дачних ділянках тощо) не є предметом цього злочину.

Суду також не надано переконливих доказів того, що деревина яку перевозив ОСОБА_5 була добута у лісі.

Враховує суд також, що санкцією ч. 1 ст.246 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна.

Виходячи із наведеного, враховуючи положення ч. 2 ст. 173, ч. 2 ст. 167 КПК України, ст. 234 КПК України, заступником начальника слідчого відділення не доведено можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.170, 171, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено і проголошено о 15 год. 00 хв. 21 грудня 2023 року.

Слідчий суддя Петро ТИШКУН