Справа № 548/2361/23
Провадження №1-кп/548/254/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

18 жовтня 2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000097 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хильківка Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, освіта середня-спеціальна, на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб не має, інвалідності немає, раніше судимого:

- 26.10.2022 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_4

сторони захисту - адвоката ОСОБА_6

потерпілої сторони - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

22.03.2023 близько 23 години 23 хвилини ОСОБА_4 прийшов до кафе «База», що в с. Лобкова Балка, вул. Шляхова, 19а, Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, до ОСОБА_7 , яка працює у вищевказаному кафе кухарем та з якою виникла сварка в ході якої помітив на підлозі належний останній мобільний телефон марки «VIVO» та в нього виник умисел на його крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в т.ч. і потерпіла, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 та продовженого Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу викрав із підлоги кухні мобільний телефон «VIVO» моделі Y31 4/128 Gb, (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) з сім-картою мобільного оператора ПрАТ ВФ «Україна» НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/5276-ТВ від 28.03.2023 становить 2430 грн.

В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, переніс його до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту фактичного вилучення, яке було проведено працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2430 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за частиною 4 статті 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень згідно з пред`явленим обвинуваченням визнав, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій, які зазначені у обвинувальному акті, не оспорював та під час судового розгляду показав, що 22.03.2023 близько 23 години 23 хвилини перебував у приміщенні кафе «База», що в с. Лобкова Балка, разом із ОСОБА_8 , яка працює у вищевказаному кафе кухарем де у них відбувався конфлікт в ході якого ОСОБА_4 помітив на підлозі належний останній мобільний телефон марки «VIVO» та в нього виник умисел на його крадіжку. В скоєному щиро розкаявся.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецедив кримінального правопорушення .

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, наявність обтяжуючої покарання обставини, також враховує дані про особу обвинуваченого, який на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, має повну середню-спеціальну освіту, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, за місцем проживання характеризується посередньо. З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого та із урахуванням схильності обвинуваченого до зневаги встановленими правилами поведінки, суд приходить до висновку про те, що лише ізоляція засудженого і поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу здатні забезпечити виправлення обвинуваченого, а також запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а покарання йому слід обрати у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 26.10.2022 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 5 (п"ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч.ч. 1, 4ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 26постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, зокрема, вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням.

За змістом ч. 3ст. 78 КК України, у разів вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71,72 КК України.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 вчинив після ухвалення вказаного вироку суду, в період іспитового строку, тому йому належить частково приєднати невідбуте покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України.

Мотиви ухвалення рішення про заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 4 КК України - у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хорольського районного суду Полтаської області від 26.10.2022 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п"яти) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хильківка Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого на користь держави кошти в сумі 1132,68 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Речові докази:

-мобільний телефон «VIVO» моделі Y31 4/128 Gb, синього кольору в чохлі чорного кольору із фотозображенням у вигляді фото потерпілої та її чоловіка та газовий балончик «Терен-4», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

-оптичний DVD-R диcк, який приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000097, - залишити при матеріалах кримінального провадження№0000097.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 27.03.2023 року.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1