ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/7804/23 (пр. № 1-кп/201/774/2023), відомості про яке 15 червня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000955, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Піщанка, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 08 вересня 2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 27 травня 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді двох років позбавлення волі, звільнений 08 квітня 2021 року по відбуттю строку покарання,обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та місці ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в невстановлений спосіб придбав уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42 з маркуванням «349-2, 48-71» та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин з маркуванням «20-75-Т». Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, почав зберігати уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42 з маркуванням «349-2, 48-71» та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення за місцем свого мешкання, а саме АДРЕСА_1 , в тумбочці житлової кімнати.

Далі, слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 15 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 в ході санкціонованого обшуку було виявлено уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42 з маркуванням «349-2, 48-71» та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 виразились у придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Речові докази флеш-носій інформації micro-SD CORSAIR D.K. 16 GB зберігати в матеріалах кримінального провадження; сліди пальців рук та дактокарту знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 3 585,00 (три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1