Справа № 283/3115/23
Провадження №1-кп/283/95/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

26 грудня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони погодили, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Востаннє, Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року строком на 90 діб, тобто до 14.02.2024 року.

В період дії воєнного стану, а саме 10.09.2023 року близько 14 години ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_2 , де зустрів знайомого ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 власну банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) з пін-кодом до неї з метою придбання спиртних напоїв. Після придбання спиртних напоїв та спільного їх розпиття з потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вищевказану банківську картку не повернув власнику та залишив її у власному рюкзаку.

В подальшому, на початку жовтня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням десь та час, ОСОБА_4 , перебуваючи за власним місцем проживання, в АДРЕСА_1 , виявив у власному рюкзаку банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) з пін-кодом до неї, належну ОСОБА_6 .

В зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не забрав у ОСОБА_4 вищевказану банківську картку, привласнив її, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом використання привласненої банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), до якої знав пін-код, вчинив ряд послідовних, тотожних та продовжуваних дій, спрямованих на таємне заволодіння грошовими коштами, які перебували на вище вказаній банківській картці, належній ОСОБА_6 .

Так, 05.10.2023 року о 21 годині 19 хвилин ОСОБА_4 прибув до банкомату, що розташований по вулиці 10 окремої гірсько-штурмової бригади (колишня Суворова), 83 в м. Малині Житомирської області , та, використовуючи привласнену карту банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, зняв з банкомату грошові кошти однією операцією у сумі 2000 гривень та двома операціями по 1000 гривень, тобто у такий спосіб таємно заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , які перебували на його вище вказаній банківській картці, заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4000 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, 06.10.2023 року о 07 годині 01 хвилині ОСОБА_4 прибув до банкомату, що розташований по вулиці 10 окремої гірсько-штурмової бригади (колишня Суворова), 83 в м. Малині Житомирської області та, використовуючи привласнену карту банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, зняв з банкомату грошові кошти двома операціями по 1000 гривень, тобто у такий спосіб таємно заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , які перебували на його вищевказаній банківській картці, заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Своїми умисними діями, направленими на умисне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки ОСОБА_6 АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), що складалися із тотожних діянь, які були об`єднані загальною метою на їх викрадення та, які із самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Відповідно до угоди дії ОСОБА_4 кваліфіковані наступним чином:

- за ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;

- за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненого в умовах воєнного стану.

Даною угодою узгоджено ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України узгоджено призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі.

Також узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Він зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і згоден на затвердження угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, прокурора, захисника, розглянувши заяву потерпілого, які не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно є кримінальним проступком та тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а потерпілий надав письму згоду прокурору на укладення угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26 грудня 2023 року між ОСОБА_4 і прокурором, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік, оскільки обвинувачений має позитивну характеристику.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 грудня 2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

-Грошові кошти у розмірі 1500 гривень - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

-CD-R та DVD-R диски з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов?язання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1