Справа № 202/8453/23
Провадження № 1-кп/202/805/2023
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000573 від 13.11.2022 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

за участі учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з домашнього арешту на тримання під вартою, при цьому прокурор зазначив про існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобіганню ризикам в умовах воєнного стану.

Захисник обвинуваченого і обвинувачений заперечували у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, зазнаючи суду про відсутність ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з домашнього арешту на тримання під вартою,суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та реєстрації, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Суд не погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, суд не погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, оскільки свідок ОСОБА_6 допитаний безпосередньо у судовому засіданні. Щодо свідка ОСОБА_7 , то прокурором заявлено клопотання у зв`язку із самовільним залишенням солдатом ОСОБА_7 військову частину 30 червня 2023 року, відповідно до ч.11 ст. 615 КПК України дослідити у судовому засіданні відеозапис допиту свідка ОСОБА_7 здійсненний під час досудового розслідування.

Проте, ні в самому клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою та даних, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наявність міцних соціальних зав`язків, враховуючи його вік та стан його здоров`я, а також його процесуальну поведінку після зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1