Справа № 738/1997/23
№ провадження 1-кп/738/25/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000709 від 03 вересня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Волосківці Менського (нині Корюківського) району Чернігівської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, не працюючої, без місця реєстрації, фактично проживаюча по АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої за частиною другою статті 194 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

ОСОБА_3 , маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 03.09.2023, близько 00 год. 30 хв. прибула до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та шляхом перелізання через паркан, проникла на його територію, де за допомогою бензину та стороннього джерела вогню сірників, які остання принесла із собою, здійснила підпал автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у законному користуванні ОСОБА_5 , чим знищила вищезазначений транспортний засіб та засіб та завдала матеріальної шкоди потерпілому на суму 42560 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснила, що дійсно у вересні 2023 року вона здійснила підпал автомобіля ОСОБА_5 , напхавши в багажник сухої трави, облила її бензином, який принесла із собою і підпалила сірниками. З потерпілим раніше мала відносини, проте не конфліктувала, неприязних відносин не мала. Злочин вчинила в стані засмученості, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації її дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченої, у вчиненні злочину і кваліфікації її дій, ніким не оспорюються, Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 194 КК, як умисне знищення чужого майна вчиненого шляхом підпалу, а вина її у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачена вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, виходячи із її пояснень прослідковується, те що вона бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок її дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченої, як щире каяття.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виражається в тому, що винна добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК Судом встановлені не були.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винної її вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

4. наявність постійного місця проживання, формально позитивну характеристику за таким;

5. наявність обставин, які пом`якшують покарання;

6. те, що вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час іспитового строку, тобто її припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченої Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винної і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази в кримінальному провадженні: пожежне сміття, змив невідомої рідини і частини асфальтобетонного покриття та траву із невідомою рідиною, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертного дослідження необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою за частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 9 081 (дев`ять тисяч вісімдесят одна) гривня 84 копійки процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні: пожежне сміття, змив невідомої рідини і частини асфальтобетонного покриття та траву із невідомою рідиною знищити.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1