УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000071 від 11.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 11 лютого 2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, ОСОБА_4 з метою перетину державного кордону надав на паспортний контроль довідки та медичні виписки видані на ім`я його дружини ОСОБА_5 про те, що вона інвалід ІІІ групи, котрі містять ознаки підробки.

11 лютого 2024 року за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

11 лютого 2024 року, під час огляд місця події у ОСОБА_4 було вилучено: автомобіль марки «Volkswagen CC Sport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , довідку ЛКК №209 від 21.06.2023, довідку ЛКК №208 від 21.06.2023, консультаційний висновок спеціаліста на ім`я ОСОБА_6 , від 25.04.2023, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.04.2023, висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.06.2023, довідку про отримання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі від 15.01.2024, довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу №190 від 11.09.2023 та мобільний телефон марки «iPhone 12» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої зазначив, що не розуміє у зв`язку з чим на кордоні у нього було вилучено зазначені документи та речі, просить арешт за зазначені у клопотанні документи та речі не накладати, однак у випадку все ж накладення арешту, просить застосувати найменш обтяжливий його спосіб, а саме, лише заборону на відчуження вилучених документів та речей.

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання докази прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені під час огляду речі, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000071 від 11.02.2024 року, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене під час огляду 11.02.2024 року майно в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Однак, слідчий суддя, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначені у клопотанні автомобіль та мобільний телефон можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів на те, що вказані речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, начальником СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль та мобільний телефон є доказами злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо довідки ЛКК №209 від 21.06.2023, довідки ЛКК №208 від 21.06.2023, консультаційного висновку спеціаліста на ім`я ОСОБА_6 , від 25.04.2023, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.04.2023, висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.06.2023, довідки про отримання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі від 15.01.2024, довідки для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу №190 від 11.09.2023, які були вилучені у ОСОБА_7 , то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника сектору дізнання Володимиського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на довідку ЛКК №209 від 21.06.2023, довідку ЛКК №208 від 21.06.2023, консультаційний висновок спеціаліста на імя ОСОБА_6 , від 25.04.2023, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.04.2023, висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.06.2023, довідку про отримання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі від 15.01.2024, довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу №190 від 11.09.2023, які були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування майном з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

В решті клопотання відмовити.

Автомобіль марки «Volkswagen CC Sport» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «iPhone 12» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - негайно повернути власнику.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8