Провадження №1-КС/359/1906/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

встановив :

16.11.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001827 від 25.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним. 24.07.2023 до Бориспільського РУП надійшла заява від директора ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» (ЄДРПОУ-44112808) ОСОБА_4 про те, що голова правління ОСОБА_5 за попередньою змовою із посадовими особами «AIRKON LOGASTIC SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA», діючи умисно, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнили грошові кошти, що належать ТОВ «ЮПСІ ЛОДЖИСТИКС», чим заподіяли Товариству майнової шкоди.

Встановлено, що 01.06.2022 між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» (виконавець) та компанією AIRKON LOGISTIC SPУЈKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (замовник), (далі AIRKON), укладено договір на надання транспортно експедиційних послуг № 0206 (далі - договір).

При цьому, обговорення домовленостей щодо укладення зазначеного договору, його суттєвих умов, порядку надання послуг, розрахунків за договором, відповідальності сторін та урегулювання питань в ході виконання доручень відбулося між директором ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» ОСОБА_4 та Головою правління AIRKON ОСОБА_5 під час ділової зустрічі за адресою: вул. Київська, 5, с. Чубинське, Київська область, на території парк-готелю «KIDEV» в травні 2022 року.

На виконання умов укладеного договору, на підставі письмових заявок Замовнику Виконавцем надавалися транспортноекспедиційні послуги, належне виконання яких підтверджується міжнародно-транспортними накладними (CMR) із відмітками (печатками) вантажоодержувачів та актами наданих послуг.

В ході досудового розслідування встановлено, що голова правління AIRKON ОСОБА_5 як уповноважена сторона за договором в період дії договору виконував свої службові повноваження в офісі ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС», за адресою м. Київ, вул. Перемоги, 67, віддалено перебуваючи на зв`язку з працівниками AIRKON, керував процесом виконання умов Договору, забезпечував швидкий обмін інформацією та документами.

В подальшому, внаслідок невиконання ОСОБА_5 умов договору, упродовж чотирьох місяців на початку листопада 2022 року виникла заборгованість перед ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» у розмірі більше ніж 300 тис. Євро та Товариство попередило про припинення надання послуг у разі непогашення заборгованості.

10.11.2022 замовник перерахував виконавцю 51299,48 євро, сплативши за частину наданих послуг, та наприкінці листопада 2022 ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок та не з`являвся у офісі виконавця.

Станом на теперішній час заборгованість замовника перед виконавцем за договором №0206 складає 275154 євро и 1170,00 доларів.

Вказані обставини вчинення кримінального правопорушення також підтвердила головний бухгалтер ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» ОСОБА_6 , яка зазначила, що за весь період надання послуг за вищезазначеним договором від AIRKON жодних претензій щодо неналежного надання послуг не надходило та підстави для не сплати рахунків у AIRKON відсутні.

Допитаний 08.08.2023 представник потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що місцезнаходження ОСОБА_5 йому на даний час невідомо, а також, що він не зареєстрований на території України.

23.10.2023 до СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області надійшла позовна заява від представника потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди, завданою вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у володінні ОСОБА_5 знаходиться нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю з ТСЦ МВС №3248 від 23.08.2023 року за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до ЄДР МВС значиться зареєстрований автомобіль марки «SSANG YONG», модель «RODIUS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що з огляду на викладені обставини, з метою забезпечення відшкодування збитків, нанесених злочинною діяльністю «AIRKON LOGISTIC SPУЈKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA», директором якого є ОСОБА_5 , необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що належить останньому, яке є достатнім для забезпечення відшкодування завданих матеріальних збитків.

Крім того, зазначено, що у досудового слідства є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищевказані транспортний засіб та нежитлове приміщення, їх буде відчужено на користь третіх осіб, що значно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження та в подальшому відшкодування збитків потерпілому.

У судове засідання прокурор не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду поданого клопотання.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд клопотання проводиться без виклику особи, у володінні якої перебувають документи.

Дослідивши подане клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

В силу вимог п.4 ч.2 ст.170 КУпАП арешт може бути накладений з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.6 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що майно (автомобіль) відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом п.7 ч.2 цієї статті, заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є: арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до вимог ч.3 цієї статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити у зв`язку з його очевидною необґрунтованістю, оскільки викладені в клопотання доводи не дають підстави та не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Встановлено, що в провадженні Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області знаходиться вищевказане кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0001827 від 25.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: за фактом повідомлення директора ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» (ЄДРПОУ-44112808) ОСОБА_4 про те, що голова правління ОСОБА_5 за попередньою змовою із посадовими особами «AIRKON LOGASTIC SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA», діючи умисно, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнили грошові кошти, що належать ТОВ «ЮПСІ ЛОДЖИСТИКС», чим заподіяли Товариству майнової шкоди.

Проте, як вбачається з протоколів допитів директора ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» ОСОБА_4 та головного бухгалтера ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» ОСОБА_6 та долучених до клопотання документів, вказане підприємство надавало транспортноекспедиційні послуги на підставі укладеного з компанією AIRKON LOGISTIC SPУЈKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA Договору на надання транспортно-експедиційних послуг №0206 від 01.06.2022, які за змістом п.1.1. включають в себе: організацію перевезення всіма необхідними видами транспорту, оплату послуг перевізників, організацію зберігання, огляду вантажно-розвантажувальних робіт, інші послуги відповідно до заявок Замовника згідно з нормами права).

Як стверджують свідки, на виконання умов договору ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» оплачувала рахунки, виставлені перевізниками, та виставляло-рахунки фактури компанії AIRKON LOGISTIC SPУЈKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, яке перерахувало лише частину коштів за надані послуги 51299,48 євро та має заборгованість за договором №0206 в розмірі 275154 євро та 11700 доларів.

З показань свідка ОСОБА_5 , який працює на посаді директора AIRKON LOGISTIC SPУЈKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA та яким було підписано вищевказаний договір №0206, встановлено, що між адвокатами юридичних осіб відбулося листування щодо сплати заборгованості на користь ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» , під час якої було звернуто увагу, що документів, які підтверджують замовлення та надання послуг не має в компанії AIRKON. Також зазначено, що 20.03.2023 на адресу їх адвоката надійшов лист від адвокатів ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» з таким самим текстом з додаванням рахунків без надання заявок, підтверджуючих документів отримання цих заявок та транспортних документів. Та, як відомо свідку, Польський суд відмовив у відкритті провадження відносно AIRKON та на даний час жодних судових спорів на території Польщі не відбуваються.

Таким чином, викладені в клопотанні фактичні обставини не підтверджують наведений у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань короткий виклад обставин, щодо незаконного привласнення грошових коштів та заподіяння ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» майнової шкоди .

У цьому зв`язку слідчий суддя звертає увагу, що заподіяння значної (у великому розмірі) майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства створює інший склад кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ст.192 КК України.

Таким, чином, всупереч вимогам пп. 1,2 ч.3 ст.132 КПК України матеріали поданого клопотання не доводять тієї обставини, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

Крім того, відомості про пред`явлення зазначеної в клопотанні особі ОСОБА_5 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, відсутні, а отже, в силу вищенаведених вимог сч.6 ст.170 КПК України саме лише пред`явлення позову у кримінальному провадженні, не може бути підставо для накладення арешту на його майно.

Посилання прокурора на положення ч.3 ст.170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слід визнати очевидно необґрунтованим, оскільки відомості про те, що зазначене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, ані в клопотанні ані в долучених матеріалах відсутні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слід визнати необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,98,100,131-132,167,170-174,309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7 -Лесів