ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/140/22 Номер провадження 11-кп/814/812/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000124 за апеляційною скаргою прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Устимівка Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19 листопада 2012 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільненого 17 грудня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 28 днів,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11 квітня 2022 року, близько 09 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 , будучи працівником СФГ «Дослідне» за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснюючи перевезення мінеральних добрив «Карбамід» на автомобілі МАЗ 630305-20 д.н.з. НОМЕР_1 , із території СФГ «Дослідне» до поля № 10 поблизу с. Малинівка Кременчуцького району Полтавської області, викрали один мішок мінерального добрива, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 24 472 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_8 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню ст. 75 КК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Просив при призначенні покарання врахувати, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини та на розгляді Лубенського та Миргородського міськрайонних судів перебувають обвинувальні акти щодо ОСОБА_8 .

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Вирок суду в частині засудження ОСОБА_10 ніким не оспорюється та апеляційним судом не переглядається.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також місцевий суд правомірно врахував досудову доповідь органу пробації Семенівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 20.05.2022 відповідно до якої рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та рівень ризику небезпеки для суспільства є високий.

Враховуючи викладене вище, призначене обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, а саме - застосування судом закону, який не підлягає застосуванню ст. 75 КК України, є слушними.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, проте після відбуття покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризики вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є високими.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 останній раз засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.04.2022 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні обвинувачений вчинив 11.04.2022, тобто під час іспитового строку.

Отже, звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Проте, враховуючи, що апеляційний суд не має право вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище обвинуваченого, а прокурор не ставить у своїй апеляційній сказі питання про призначення обвинуваченому покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, внаслідок порушення ним умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за цим вироком без застосування ст. 71 КК України.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року, щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4