Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3976/23
Провадження № 1-кс/723/897/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

слідчого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 погодженого прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , (зі слів не війсковозобов`язаного, одруженого цивільним шлюбом, на утриманні одна малолітня дитина двохрічний син ОСОБА_8 ), українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 (надалі слідчий), звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі прокурор) про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 від 04.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України.

За змістом клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 04.09.2023 року близько 01,00 години, переслідуючи злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Lancеr 9» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , припаркованому на відкритій ділянці місцевості, на березі річки Малий Сірет, в адміністративних межах с. Давидівка Чернівецького району Чернівецької області, реалізуючи свій умисел направлений на порушення статевої свободи та недоторканості неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, тобто зґвалтування, достовірно знаючи, що остання є неповнолітньою та не досягла вісімнадцятирічного віку, із застосуванням фізичного насильства вчиненого з метою подолання опору потерпілої, що виразилось в примусовому її утриманні в положенні лежачи на спині, шляхом тримання рукою в області шиї, без добровільної згоди та проти волі останньої, вступив із ОСОБА_9 у статеві зносини, шляхом вагінального проникнення в її тіло із використанням своїх геніталій.

04 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України та цього ж числа його було затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області 05 вересня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів, а в подальшому ухвалами слідчого судді від 02.10.2023 року, від 02 листопада 2023 року та від 01.12.2023 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 29 січня 2024 року.

Слідчий у поданому клопотанні погодженому прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки продовжує існувати ризик встановлений судом першої інстанції та існують обставини, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, надавши докази продовження строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та зазначила, що продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України та існують обставини, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, про що зібрано достатньо доказів, він може незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні. Просила продовжити строк тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисники в суді заперечили проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість ризику і недоказаність підозри в частині здійснення насильницьких зносин. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт з покладенням певних обов`язків з носінням електронного засобу контролю або у вигляді застави. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 заперечив.

Заперечуючи ризик, сторона захисту послалася на те, що вплив на потерпілу неможливий так як остання дала показання в порядку вимог ст. 225 КПК України. Свідки також дали показання, які зафіксовані, а тому вплив на них також є неможливим.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий і прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, і обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У випадку не доведення перед судом вказаних обставин, і що вони виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо існування зазначеного в клопотанні ризику, а саме передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий судя знаходить, що ризик щодо можливості незаконного впливу на потерпілу не зменшився і залишається бути актуальними тобто таким, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Потерпіла дійсно, як зазначає сторона захисту, дала показання в порядку визначеному статтею 225 КПК України, однак вказане на думку слідчого судді не впливає на можливість впливу на неї, оскільки вона є дитиною за віком і згідно наданого суду професійного висновку практичного психолога вміє співчувати іншим, сформовані товариські почуття, симпатія, емпатія, а тому на неї можливий вплив і такий вплив з огляду на санкцію статті 152 ч.3 КК України, можливий зі сторони підозрюваного, який не визнає свою винуватість, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Посилаючись на те, що потерпіла вже дала показання, які зафіксовані органом досудового розслідування, сторона захисту не врахувала одну із засад кримінального провадження, а саме безпосередність дослідження показань, передбачену в ст. 23 КПК України, коли суд досліджує докази безпосередньо і у своїх висновках не опирається на показання які отримані в ході досудового розслідування, що свідчить про неважливість для суду, показань учасника, даних ним в ході досудового розслідування, що само по собі дає можливість підозрюваному впливати на потерпілу.

Вплив на потерпілу можливий також і внаслідок дій особи підозрюваного, який вже здійснював такий вплив і саме на чотирнадцятирічну потерпілу ОСОБА_9 , яку він фізично утримував рукою в області шиї, проти її волі, з метою подолання її опору та подальшого задоволення своєї статевої пристрасті.

При цьому суд не бере до уваги твердження сторони захисту щодо недоказаності фізичного насильства підозрюваним по відношенню до потерпілої, оскільки до повноважень слідчого судді не входить обов`язок аналізувати докази і давати їм оцінку, в т.ч. і щодо кваліфікації кримінального правопорушення, а тільки докази обгрунтованості підозри під час обрання запобіжного заходу, а не в ході його продовження.

Суд також констатує, що незаконний вплив на свідків, як ризик не знайшов свого доказового підтвердження і ще при попередньому продовженні строку тримання під вартою такий ризик слідчим суддею не враховувався.

Досліджуючи іншу обставину передбачену статтею 199 КПК України, слідчий суддя зазначає, що слідчим та прокурором в клопотанні викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і такими обставинами є те, що не отримано і не долучено висновки чотирьох судових молекулярно-генетичних експертиз, а також необхідність вчинення інших слідчих дій пов`язаних із виконаними експеризами та із виконанням вимог процессуального Закону щодо закінчення досудового розслідування.

Суд враховує вказану, законодавчо визначену обставину, і вважає, що відсутність висновків призначених експертиз перешкоджає слідчому завершити досудове розслідування, що знайшло своє підтвердження також і в ухвалі слідчого судді від 25 січня 2024 року, якою строк досудового розслідування, через відсутність вказаних висновків експертиз, продовжено до шести місяців тобто до 04 березня 2024 року.

Клопотання про продовження строків тримання підозрюваного під вартою подано на строк досудового розслідування тобто до 04 березня 2024 року, виходячи з чого на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , такими, що виходять за рамки розумних, що визначено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи також і відомості зазначені в статті 184 КПК України, слідчий суддя констатує, що підозра є обгрунтованою, що підтверджено ухвалами слідчого судді якими обирався та продовжувався запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 , а тому за сукупності всіх наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть на даному етапі досудового розслідування, забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заперечення сторони захисту проти клопотання з підстав недоказаності ризику та необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя знаходить неспроможними та недоказаними.

Із характеристики ОСОБА_4 з місця його проживання, він характеризується посередньо, а із листа старости села вбачається що він характеризується позитивно, однак суду не є зрозумілою поведінка підозрюваного, який, як слідує з його слів є особою одруженою цивільним шлюбом та маючи на утриманні малолітню дитину, під час дії воєнного стану в Україні, розважається в компанії дівчат в т.ч. ОСОБА_9 , якій на час інкримінованих дій, ледь виповнилося чотирнадцять років. При цьому слідчий суддя враховує, що заперечуючи фізичне насильство над потерпілою, підозрюваний не заперечує статеві зносини із чотирнадцятирічною дівчинкою.

Таким чином зважаючи на норми ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, оскільки дане клопотання стосується злочину, який спричинив фізичне насильство над людиною, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст. 3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 182, 183, 184, 199, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 строком до 04 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала діє до 04 березня 2024 року включно і може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя Сторожинецького районного

суду Чернівецької області ОСОБА_10