Справа № 953/1618/23
н/п 1-кс/953/1438/24
16.02.2023. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Porche», моделі «Panamera», 2011 року випуску, Vin-код: НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити місцем зберігання: автомобіль марки «Porche», моделі «Panamera», 2011 року випуску, Vin-код: НОМЕР_1 та автомобіль марки «BMW», моделі «525і», VIN - код: НОМЕР_2 - майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Матеріали, що надані органом досудового розслідування слідчому судді відкопійовані таким чином, що їх неможливо прочитати та оцінити надані прокурором докази.
Крім того, відсутні засоби зв`язку власника майна (телефон, електронна пошта), що враховуючи скорочені строки розгляду клопотання два дні з дні надходження до суду, унеможливлює повідомлення особи про дату та час розгляду клопотання.
Зазначене об`єктивно позбавляє слідчого суддю можливості надання судження доцільності його арешту для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України та унеможливлює доведення прокурором того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та що може бути виконане завдання для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню для усунення недоліків у строк 72 години.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1