Справа № 367/6590/23
Провадження №1-кп/367/882/2023
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

28 серпня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про призначення справи до судового розгляду та про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор», зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, на строк 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просять призначити справу до судового розгляду та не заперечують проти задоволення клопотання прокурора.

Представник потерпілої ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника, а також позицію потерпілого, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 15 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Підстав для прийняття рішення, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, обвинуваченого, захисника, потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора наразі підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду в суді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд констатує, що в межах судового розгляду не допитано свідків, не досліджено матеріали справи, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки місце проживання обвинуваченого зареєстроване в іншому регіоні, після події кримінального правопорушення змінив місце свого проживання, не має місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я. Крім того, суд враховує існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення численних інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, представником потерпілого ОСОБА_4 заявлено клопотання про залучення до розгляду справи цивільного позову, а саме: до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вирішуючи питання прийняття цивільного позову, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судом встановлено, що форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позову, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. За таких обставин є підстави для прийняття цивільного позову до кримінального провадження, та визнання цивільним позивачем потерпілу ОСОБА_7 та цивільним відповідачем обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 14 годину 30 хвилин 23 січня 2024 року.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, проводити одноособово.

Викликати в судове засідання учасників процесу.

Прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 .

Визначити цивільним позивачем ОСОБА_7 .

Визначити цивільним відповідачем ОСОБА_6 .

Запропонувати цивільному відповідачу подати свої письмові заперечення на цивільний позов.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обчислювати з 05 грудня 2023 року по 02 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення оголошено 08 грудня 2023 року о 10 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1