Справа № 289/431/24
Номер провадження 1-кс/289/36/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 26.07.2024 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_6 восени 2023 року перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області побачив патрони, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, одну ручну оборонно-осколкову гранату Ф-1, гвинтівку "Мосіна" та набої до неї. В цей день час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник умисел на придбання та зберігання вказаної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 восени 2023 року (точний день та час у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області взяв вказану зброю, боєприпаси та вибуховий пристрій та тримаючи при собі переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 17 лютого 2024 року, близько 11-04 години, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, по АДРЕСА_1 , в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №662 від 21.08.1998 року, п.2 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, про те, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, вихолощена мисливська нарізна і гладко ствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо) та інше; п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, яким визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, вихолощеної, пневматичної зброї, пристроїв та п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якого поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені), 19 патронів, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям та одну ручну оборонно осколкову гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів, які за результатами проведення оперативної закупки, працівниками поліції вилучено у громадянина ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені) о 11 годині 56 хвилині в цей же день в лісовому масиві неподалік м. Радомишль Житомирського району Житомирської області за географічними координатами 50.476702, 29.27,1808.

Крім цього, ОСОБА_6 восени 2023 року перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області побачив патрони, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, одну ручну оборонно-осколкову гранату Ф-1, гвинтівку "Мосіна" та набої до неї. В цей день час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник умисел на придбання та зберігання вказаної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 восени 2023 року (точний день та час у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області взяв вказану зброю, боєприпасів та вибуховий пристрій та тримаючи при собі переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 25 лютого 2024 року, близько 12-20 години, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені), 21 патрон, які є бойовими 7,62 мм та одну гвинтівку «Мосіна» з номером на затворі НОМЕР_1 та номером на прикладі 1653, які за результатами проведення оперативної закупки, працівниками поліції вилучено у громадянина ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені) о 12 годині 45 хвилин в цей же день в приміщенні ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Радомишль вул. Мала Житомирська, 11-А Житомирського району Житомирської області.

В судовому засіданні слідчий СВ Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області підтримав внесене клопотання та просив його задовольнити.

Наголосив, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ, вказують на вчинення тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив суду, що про вчинене шкодує, свою вину визнає та щиро кається. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив. Вважає, що застосовувати найсуворіший запобіжний захід до його підзахисного не має достатніх підстав. Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання в с. Велика Рача, а також відповідно до довідки Великорацького старостинського округу ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за бабою ОСОБА_8 . Тому за таких обставин, достатньо буде застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, ОСОБА_9 пояснила, що являється матір`ю ОСОБА_6 . На даний час вона постійно проживає та працює в м.Києві. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності. У вказаному будинку постійно проживає її мати, яка після перенесення двох інсультів потребує постійного стороннього догляду. Постійний догляд здійснює її син ОСОБА_6 , який проживає разом із нею. Забрати мати до себе в м.Київ ОСОБА_9 не має можливості, оскільки не дозволяє житлова площа. Матері і сину вона допомагає грошима, купує продукти харчування та приїжджає прибирати в будинку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 13 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.02.2024 ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26.02.2024 року, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, вибухових пристроїв та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Докази вчинення ним даного кримінального правопорушення містяться в показаннях підозрюваного та свідків, в протоколах слідчих дій та підтверджуються речовими доказами.

Даних про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень органами досудового слідства не надано.

З довідки Великорацького старостинського округу № 15 від 09.01.2024слідує, що ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за бабою ОСОБА_8 .

Задовольняючи клопотання частково слідчий суддя виходить з того, що згідно положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В той же час, у п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.

Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не наведено жодних реальних обставин, які б свідчили про наявність ризику переховуватися ОСОБА_6 від суду, впливу на свідків, також не вказано конкретних дій підозрюваного, які він вчиняв з цією метою.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), дані про особу підозрюваного (наявність місця постійного проживання), процесуальну поведінку (визнання вини) та повноту проведених по справі слідчих дій. Дані про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень відсутні.

Слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Матеріали надані учасниками не містять об`єктивних даних про неналежну процесуальну поведінку, ухилення ОСОБА_6 від явки до органу досудового розслідування, впливу на свідків, намагання знищити докази, вчинити інший злочин.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26 квітня 2024 року включно, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

1. Прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду.

2. Цілодобово не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Утриматись від спілкування свідками, експертами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання відділенню поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень, на підставі ст. 205 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали проголошено 29 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1