Справа №363/2854/16 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/719/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченої на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначено їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

В строк відбування покарання зараховано ОСОБА_7 її перебування під вартою з 23.02.2011 року по 24.03.2011 року та з 21.11.2011 року по 20.03.2013 року.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, 14 лютого 2011 року, близько 12 години, ОСОБА_9 перебував у будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де його син ОСОБА_10 , разом із співмешканкою ОСОБА_9 ОСОБА_7 та сусідом ОСОБА_11 на кухні вживали спиртні напої. В ході розпиття спиртного ОСОБА_10 та ОСОБА_7 затіяли сварку з ОСОБА_9 , звинувачуючи його у нетрадиційній сексуальній орієнтації, а також у тому, що він зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги сім`ї, в ході чого стали вимагати повернути документи на автомобіль марки «Опель-Омега», який належить ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 виник єдиний злочинний протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому з особливою жорстокістю.

Оскільки ОСОБА_9 відмовився повернути вищевказані документи, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс удар долонею руки в обличчя ОСОБА_9 , після чого попередив, що якщо він не поверне документи на вище вказаний автомобіль, то він його зв`яже. Але ОСОБА_9 , який в цей час сидів на кріслі, продовжував мовчати.

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на пропозицію останнього дала пояс від махрового халата, а також з іншої кімнати принесла електричний дріт. Вказаним поясом ОСОБА_10 зв`язав руки за спиною ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_10 , знову почала вимагати у ОСОБА_9 повернути документи. Після цього ОСОБА_7 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, підійшла до ОСОБА_9 та долонею правої руки нанесла удар по обличчю, а потім сіла сідницями на нижню частину живота ОСОБА_9 та почала по ньому стрибати, при цьому продовжуючи вимагати повернути документи. ОСОБА_9 кричав від сильного болю. У цей час ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_9 , тримаючи в руках електричний дріт, який йому дала ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , бажаючи їх досягнення, умисно, з метою вбивства останнього, усвідомлюючи, що своїми діями він завдає потерпілому особливих фізичних страждань, накинув на шию ОСОБА_9 електричний дріт та почав натягувати його на себе, перекривши тим самим доступ повітря до органів дихання ОСОБА_9 . Останній, відчуваючи нестерпний біль, почав хрипіти та, усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю, намагаючись врятувати власне життя, вчинив спробу підвестися з крісла, але впав на підлогу, де продовжував хрипіти, звільнившись таким чином від захвату електричним дротом. Однак ОСОБА_10 , не припиняючи свої злочинні дії, продовжуючи завдавати потерпілому особливих фізичних страждань, наніс йому спочатку декілька ударів капцем, який тримав в руках, по сідницях, а потім взяв у руки вищевказаний електричний дріт та умисно з силою наніс ним декілька потужних цілеспрямованих ударів по сідницях ОСОБА_9 , після чого продовжив наносити йому удари ногами по різних частинах тулуба.

Приблизно о 14-15-ій годині (точного часу не встановлено), з дивана підвівся ОСОБА_11 , який весь цей час перебував в даній кімнаті. З метою захисту ОСОБА_9 він почав вимагати від ОСОБА_10 та ОСОБА_7 припинити бити потерпілого, однак, ОСОБА_10 кулаком правої руки наніс удар в обличчя ОСОБА_11 та, застосовуючи фізичну силу, вивів його з будинку. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишилися в будинку наодинці.

ОСОБА_9 , який звільнив руки від пояса, підвівся на ноги, схопив за одяг ОСОБА_7 та, втративши рівновагу, разом вони впали на підлогу. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи на меті довести спільний злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , бажаючи їх досягнення, умисно, з метою вбивства останнього, усвідомлюючи, що своїми діями вона завдає потерпілому особливих фізичних страждань, так як має міцну тілобудову та важку вагу тіла, сіла сідницями на ОСОБА_9 , який в цей час лежав на спині, та цілеспрямовано почала стрибати по різних частинах тулуба останнього. ОСОБА_9 , відчуваючи нестерпний біль, усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю, намагаючись врятувати власне життя, повертався всім тілом в різні сторони, намагаючись скинути з себе ОСОБА_7 , яка з метою доведення свого умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 , покликала на допомогу ОСОБА_10 . Останній прибіг на крики ОСОБА_7 та діючи узгоджено з нею, наніс цілеспрямований удар кулаком правої руки в область правої частини тулуба ОСОБА_9 , а потім взяв у руки електричний дріт та усвідомлюючи, що своїми діями він завдає потерпілому особливих фізичних страждань, почав шмагати ОСОБА_9 по сідницях, продовжуючи вимагати повернути вищевказані документи на автомобіль. ОСОБА_9 , відчуваючи нестерпний біль, усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю, намагаючись врятувати власне життя, почав кричати від нестерпного болю. ОСОБА_7 , яка стояла біля голови потерпілого та спостерігала за діями ОСОБА_10 діючи узгоджено з ним, з метою подолання опору ОСОБА_9 , нанесла йому декілька ударів ногою по обличчю в область носа та лобної частини. ОСОБА_9 продовжував голосно кричати від болю, що розізлило ОСОБА_10 , який з метою доведення до кінця спільного злочинного наміру, направленого на умисне позбавлення життя, накинув на шию ОСОБА_9 електричний дріт, який почав натягувати на себе, розвертаючи поступово потерпілого обличчям до себе, перекривши тим самим доступ повітря до органів дихання ОСОБА_9 . Останній, намагаючись врятувати власне життя, чинив активний опір шляхом відштовхування ОСОБА_10 від себе руками, однак не зміг припинити дії останнього. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_10 , обличчя ОСОБА_9 почервоніло, з рота потекла слина, він захрипів і припинив чинити опір. Лише після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , усвідомили, що довели свій злочинний намір на позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця та ОСОБА_10 відпустив електричний дріт.

Від отриманих тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_13 помер на місці скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 діючи узгоджено, свідомо обравши спосіб вбивства, який завдає сильного фізичного болю та особливих страждань, на що вказує велика кількість тілесних ушкоджень та їх локалізація, значна сила прикладання при нанесенні тілесних ушкоджень, а також використання на протязі тривалого часу спеціально пристосованих предметів (електричний дріт, пояс від халата), вчинили умисне вбивство ОСОБА_9 з особливою жорстокістю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №4Д/№32 тр.-2011 від 13.04.2011 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено:

1)синці (в лобній області зліва і справа(численні), в правій щоково- скуловій області, в лівій скуловій області, на переніссі (численні), на підборідді, по передній поверхні правої вушної раковини, по задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на лівій боковій поверхні шиї, по передній поверхні лівого плеча у верхній і нижній третині, по задній поверхні лівого передпліччя у верхній і середній третині, по лівій передній під паховій лінії в проекції 5-8 ребер, в проекції гребня лівої підвздошної кістки між середньою ключичною і середньою підпаховою лініями, по передній поверхні лівої голені у верхній і середній третині, по правій середній підпаховій лінії в проекції 4-9 го ребер, по зовнішній поверхні правого бедра у верхній третині, по передній поверхні правого колінного суглоба в кількості 8-ми);

2)крововиливи (в лівій підреберній області, в епігастральній області праворуч, по передньозовнішній поверхні правої голені в середній третині, по зовнішній поверхні лівого бедра у верхній і нижній третині, по передній поверхні лівого бедра у верхній і нижній третині, по передній поверхні лівої голені в середній третині);

3)перелом верхніх рожків щитовидного хряща гортані і великих рожків під`язикової кістки, численні надриви і розриви слизової гортані над голосовими зв`язками більше ліворуч;

4)двосторонні переломи ребер, перелом грудини, двосторонній гемоторакс (по 150 мл. рідкої крові із звертками її);

5)рідка кров із звертками у верхній третині стравоходу, трахеї, головних бронхах, гостра емфізема, набряк легень, рідкий стан крові, мілко крапельні крововиливи під пліворою легень, під епікардом, в з`єднувальні оболонки очей, набряк-набухання головного мозку, «шокові почки», «внутріальвеолярні крововиливи і еритроцити в просвіті бронхів, осередковий інтерстициальний набряк, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дістелектаз в легенях».

Всі вищеописані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (для встановлення кількості предметів судово-медичних даних не має) і в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Не виключається можливість утворення виявлених при дослідженні трупа ушкоджень: в області шиї - в результаті здавлювання електричним проводом, руками або іншим твердим предметом, решту ушкоджень - в результаті нанесення ударів руками, ногами, іншими тупими предметами. Не виключається можливість утворення виявлених в області грудної клітки ушкоджень в результаті стрибків по тілу потерпілого сідничними ділянками нападаючого.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 18/К від 24.03.2014 смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми грудної клітки із переломами ребер та грудини, ушкодженням плеври, розвитком двобічного гемотораксу (крововиливу у плевральні порожнини) і шоку. Характер виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в ділянці грудної клітки не виключає можливості здійснення потерпілим після їх спричинення активних дій.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2015 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України закрито у зв`язку з його смертю на підставі п.3 ст.215 КПК України (1960 року).

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити відносно неї виправдувальний вирок.

Свої вимоги мотивує тим, що матеріали досудового розслідування сфальсифіковані, а досудове розслідування проведено однобічно та неповно, при цьому, судом також не було забезпечено повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, а вирок суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Зазначає, що покладені в основу обвинувального вироку висновки експертиз не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки, на її думку, висновки є сфальсифікованими та такими, що умисно складені з обвинувальним ухилом, містять суттєві протиріччя щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та причин його смерті.

Вказує, що судом не усунуто протиріч стосовно стану алкогольного сп`яніння потерпілого, оскільки обвинувачена та свідки неодноразово наголошували на тому, що ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, а також медичні настоянки на спирту, проте, суд взяв до уваги лише висновок експерта в якому зазначено про відсутність в крові ОСОБА_9 алкоголю.

Зазначає, що судом не було надано оцінки показанням обвинуваченої про постійне фізичне насильство ОСОБА_9 по відношенню до обвинуваченої ОСОБА_7 та її неповнолітньої дитини.

Крім цього, ОСОБА_7 вказує, що під час затримання працівниками поліції до неї застосовувався психологічних тиск, залякування та погрози, у зв`язку з чим остання підписала зізнання у скоєнні вбивства ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, вину у вчиненні злочину не визнала, давала суду неправдиві покази, вчинила злочин за обтяжуючих покарання обставин, що вказує на бажання обвинуваченої уникнути покарання. Крім того, залишено поза увагою дані про особу обвинуваченої, та призначено покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченої через м`якість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечували проти апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, проти апеляційної скарги обвинуваченої заперечувала, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинувачену ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4,12 ч. 2 ст. 115 КК України, а доводи обвинуваченої про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження її вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченої у вчиненні злочину, за який її засуджено, з яким погоджується колегія суддів.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що ОСОБА_9 був її співмешканцем, знущався над нею, вживав спиртні та наркотичні засоби, зловживав ліками. 14.02.2011 року перебувала вдома з донькою, крім них були ще ОСОБА_9 , його син ОСОБА_10 , сусід ОСОБА_14 , які вживали алкогольні напої. Зазначила, що не бачила хто бив ОСОБА_9 , не бачила суперечки, не бачила хто душив, однак бачила як ОСОБА_10 бив голого ОСОБА_9 капцем по сідницях, бачила як він взяв дріт. Вказала, що ОСОБА_15 постійно падав на вулиці у зв`язку з чим у нього були садна, зламана рука, а помер він від наркотиків та алкоголю.

Незважаючи на заперечення обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується безпосередньо дослідженими та детально проаналізованими у вироку доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що гостював у ОСОБА_16 та вживали алкогольні напої. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 була сварка, ОСОБА_17 душив дротом ОСОБА_18 , а ОСОБА_7 стояла поруч. Коли ОСОБА_9 сидів у кріслі, вона пригала на ньому, він стогнав, але допомогу не просив. Коли ж він заступився за ОСОБА_9 його вдарив ОСОБА_10 та вигнав з будинку. Вказав, що ОСОБА_9 протягом місяця пив, у нього були шрами на голові. Також зазначив, що ОСОБА_7 не наносила удари, а бив ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 стрибала по ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 14.02.2011 р. дізнався від сусідів про смерть ОСОБА_19 , про обставини смерті йому нічого не відомо. Конфліктів між обвинуваченою та загиблим не пам`ятає; показаннями свідка ОСОБА_20 , яка зазначила, що побачивши труп сусіда подзвонила до невідкладної швидкої допомоги, тіло ОСОБА_15 було на кухні з тілесними ушкодженнями, гематомами на тулубі та голові, на руках були синці; протоколом огляду місця події від 15.02.2011 року (т. 1 а.с.203-204) та фото таблиці до нього (т.1 а.с. 205-206); актом констатації смерті від 14.02.2011 року (т. 1 а.с. 208); актом судово-медичного дослідження трупа № 32тр.-2011 р. від 13.04.2011 р. з описом виявлений тілесних ушкоджень , а також висновком про те, що смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2., настала від поєднаної травми: закритої травми шиї з ушкодженням органів шиї з розвитком механічної асфіксії в результаті аспірації крові і закритої травми грудної клітини з розвитком шоку. Виявлені при дослідженні трупа пошкодження виникли від дій тупих предметів (т. 1 а.с. 209-211); актом судово-токсикологічного дослідження крові № 314 про те, що в крові ОСОБА_21 метиловий, етиловий спирти, а також пропаловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені (т. 1 а.с.212); актом судово-медичного дослідження/обстеження/ № 166 від 08.04.2011 року (т. 1 а.с.213-214); постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 23.03.2011 р. електричний дріт чорного кольору та пояс від махрового халату біло-голубого кольору(т. 1 а.с.226); протоколом огляду предметів від 23.02.2011 р. (т. 1 а.с. 234); постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 17.05.2011 р. (т. 1 а.с. 235); висновком експерта № 26осв.-2011 від 21.02.2011 року щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т. 1 а.с.238); висновком додаткової судово-медичної експертизи №6Д/32 тр. від 13.04.2011 року, згідно якого не виключається можливість утворення виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказала ОСОБА_7 23.02.2011 р. під час відтворення обстановки та обставин події (т.1 ас.244-245); висновком додаткової судово-медичної експертизи №8 Д/ № 32 тр. від 13.04.2011 року, згідно якого не виключається можливість утворення виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказував ОСОБА_11 20.02.2011 р. під час відтворення обстановки та обставин події (т.1 а.с. 246); висновком додаткової судово-медичної експертизи №7/Д/№32 тр. від 13.04.2011 р., згідно якого не виключається можливість утворення виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказав ОСОБА_10 22..02.2011 р. під час відтворення обстановки та обставин події (т.1 ас.247-248); актом амбулаторної комплексної судової нарколо-психіатричної експертизи за № 480 від 12.05.2011 року про те, що ОСОБА_7 в період інкримінованого їй діяння якими небудь психічними розладами не страждала, по своєму психічному стану на той період часу могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, знаходилася в стані простого алкогольного сп`яніння (т. 2, а.с. 29-30); висновком судово-медичної експертизи № 4Д/32тр.-2011 р. від 13.04.2011 року про те, що смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2., настала від поєднаної травми: закритої травми шиї з ушкодженням органів шиї з розвитком механічної асфіксії в результаті аспірації крові і закритої травми грудної клітки з розвитком шоку. Смерть потерпілого наступила близько 2,5-3 діб до моменту судово-медичного дослідження трупа (трупне заклякання слабо виражено в м`язах нижніх кінцівок, відсутнє в усіх інших зазвичай досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору, проглядаються на задньобокових поверхнях тіла, при дозованому натисканні на них колір не міняють (дослідження в 09 годин 00 хвилин 17.02.2011 р.) Виявлені ушкодження мають ознаки прижиттєвого утворення. Виключається можливість утворення комплексу виявлених при дослідженні трупа ушкоджень в результаті падіння із вертикального положення тіла з послідуючим співударянням з твердим предметом.Не виключається можливість утворення виявлених в області грудної клітини ушкоджень в результаті стрибків по тілу потерпілого сідничними ділянками нападаючого (т. 2 а.с. 31-32); висновком додаткової судово-медичної експертизи за № 18/к від 24.03.2014 року (т. 2 а.с. 33-52); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 23.02.2011 року з участю ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 167-171); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.02.2011 року з участю ОСОБА_10 , (т. 1 а.с. 220-225); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 20 лютого 2011 року з участю свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта № 199/20 від 29.11.2022 року комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи за фактом смерті ОСОБА_9 (т.3 а.с.62-77).

Експерт ОСОБА_22 в суді першої інстанції пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_9 на підставі постанови слідчого. Зазначив, що розтин проводився 17.02.2011 року, а не як зазначає обвинувачена 16.02.2011 року, а остаточний висновок складений 13.04.2011 року. Також зазначив, що виявлені пошкодження мають прижиттєвий характер.

Суд оцінив у сукупності показання обвинуваченої, свідків, висновки експертиз та інші письмові докази, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими та дійшов висновку, що ці докази поза розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправлене заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, з чим погоджується апеляційний суд.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи про те, що матеріали кримінального провадження є сфальсифікованими, покладені в основу обвинувального вироку докази є неналежнимим та недопустими, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки, покладені в основу вироку докази в повній мірі відповідають вимогам ст. 84 КПК України, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно узгоджуються між собою та повністю відтворюють картину вчиненого.

Як вбачається з вироку, судом в повній мірі перевірено твердження обвинуваченої про те, що на неї та ОСОБА_10 працівниками Вишгородського РВ ГУ здійснювався психологічний тиск та інші незаконні дії, в результаті яких вони вимушені були дати неправдиві покази відносно себе та оговорити себе в скоєнні злочину, та вмотивовано встановлено, що така версія обвинуваченої є безпідставною, оскільки постановою від 26 серпня 2011 року в порушенні кримінальної справи по факту неправомірних дій працівників поліції відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в їх діях складу злочину.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції не встановлено жодних обставин, які б вказували нате, що до обвинуваченої застосовувався психологічних тиск, залякування чи погрози, у зв`язку з чим остання підписала зізнання у скоєнні вбивства ОСОБА_9 . При цьому, слід зазначити, що окрім показань обвинуваченої ОСОБА_7 , наданих під час відтворення обстановки та обставин події від 23.02.2011 року, її вина у скоєному підтверджується й іншими дослідженими та проаналізованими судом першої інстанції доказами.

Посилання обвинуваченої на те, що суд першої інстанції не надав оцінки стану алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_15 не заслуговують на увагу, оскільки суд в повній мірі врахував акт судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_15 № 314 від 01.03.2011 року, яким метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з належно вмотивованими висновками суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4,12 ч. 2 ст. 115 КК України доведена належними та допустимими доказами, а доводи апеляційної скарги обвинуваченої не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не містять переконливих доводів, які б вказували на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Всупереч доводам обвинуваченої, районним судом взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, здобутим у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та які є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості і обставини вчиненого злочину, а також тяжкість наслідків, що настали, її ставлення до вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не одружена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, на утримані має неповнолітню дитину 2006 року народження.Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій у відповідності ст.67 КК України судом визнано вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахування зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд.

На думку колегії суддів призначене судом обвинуваченій покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів і домірне скоєному.

Підстав вважати призначене покарання невідповідним ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченої через м`якість, як на те вказує в апеляційній скарзі прокурор, апеляційним судом не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційних скарг і не знаходить підстав для скасування вироку, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області щодо ОСОБА_7 за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - без змін.

Ухваламоже бути оскарженав касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: