ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/308/15-к Номер провадження 11-кп/814/1171/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з доповненнями, адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 08 березня 2024 року.

Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 08 березня 2024 року.

Продовжено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 08 березня 2024 року.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисників про негайне звільнення обвинувачених з-під варти.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу районного суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, клопотання про зміну запобіжного заходу і негайне звільнення з-під варти ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити.

Зазначає про незаконість ухвали, її свавільність з ознаками катування людини, про тримання під вартою обвинувачених поза розумними строками.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 просить ухвалу районного суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим та задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу обом обвинуваченим на особисте зобов`язання.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість судового рішення, допущеного судом свавілля та ухвалення такого незаконним складом суду .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 просить ухвалу районного суду скасувати та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Позиція учасників судового провадження.

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи обвинувачених та їх захисників на підтримання поданих апеляційних скарг, промову прокурора, який заперечив проти задоволення принесених апеляційних скарг та прохав залишити ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви суду.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000192 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 377, ч.3 ст. 27 п.6, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_13 , за ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 377, ч.3 ст. 27 п.6, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 377, п.6, п.11, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні 09 січня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 08 березня 2024 року включно.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежене з огляду на суспільний інтерес.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (п.50, п.51 рішення у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року). При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначене в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, правильно пославшись на обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшилися.

Оцінюючи наявність вказаних ризиків суд зазначив, що вказані ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, та пов`язаними із цим негативними для обвинувачених наслідками.

Також, суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні у співучасті з іншими особами особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та тяжкого злочину проти правосуддя з мотивів та у спосіб, які свідчать про високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими.

Крім того, з урахуванням складності кримінального провадження, необхідного під час судового розгляду додаткового допиту свідків, поведінки обвинувачених у судових засіданнях, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам ймовірного переховування від суду та впливу на свідків чи потерпілих.

Також при ухваленні рішення судом враховано, що родина ОСОБА_7 володіє бізнесом, засобами масової інформації, є заможною, а безпосередньо ОСОБА_7 має тісні зв`язки в органах влади. Зазначені фінансові можливості ОСОБА_7 в сукупності доводять існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про ймовірну можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обвинуваченим ОСОБА_9 свідчить те, що він висловлював бажання відмовитись від громадянства України, про що він особисто у серпні 2022 року написав заяву.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вищевказаних ризиків для скасування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не встановлено. Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення існуючих ризиків, суду не надано. Не надано таких і апеляційному суду.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, місцевий суд, всупереч доводам апелянтів, взяв до уваги усі дані про осіб обвинувачених, вік та стан здоров`я, сімейний і майновий стан, те, що матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинувачених під вартою за станом здоров`я.

Оцінюючи ці обставини, апеляційний суд враховує, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також необхідно зазначити , що в оскаржуваній ухвалі суд належним чином мотивував чому неможливо у даному конкретному випадку застосувати щодо кожного з обвинувачених більш м`які запобіжні заходи.

Доводи апелянтів, що питання продовження строку тримання під вартою в Пирятинському районному суді Полтавської області вирішувалося судом присяжних, а не головуючим, а також доводи захисника ОСОБА_10 що відносно кожного обвинуваченого повинна виноситися ухвала головуючим у справі, не є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, про що неодноразово наголошувалось в ухвалах апеляційного суду, які можуть мати наслідком скасування ухвали,

Доводи захисників про свавільність, допущену судом першої інстанції та оцінка попередніх ухвал апеляційного суду, жодним чином не спростовують правильність висновків місцевого суду, а тому на увагу не заслуговують.

З огляду на викладене, висновки суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (з доповненнями), адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про продовження строк утримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16-55 год. 23.01.2024 року.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .