Справа№534/259/24
Провадження №1-кп/534/19/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000094 від 27.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, українця, із початковою середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2024 року близько 18 год 47 хв ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Volvo 850», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Т1736 між м. Горішні Плавні та с. Дмитрівка Кременчуцького району Полтавської області був зупинений працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що заступили на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції «ГРПП-Бухта - 1».

Під час спілкування працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ОСОБА_4 в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчило про можливе вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

У подальшому під час спілкування з працівниками групи реагування патрульної поліції, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним, про те, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 являються представниками влади та службовими особами правоохоронного органу, діючи умисно, шляхом усного повідомлення, котре з достатньою очевидністю свідчило про бажання і готовність надати неправомірну вигоду, здійснив пропозицію неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень останнім, за не складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, обставини викладені прокурором в обвинувальному акті які є йому зрозумілими підтвердив та надав покази щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора та обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність офіційного працевлаштування обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.369 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим у зв`язку з скрутним матеріальним станом подано клопотання про розстрочку сплати штрафу певними частинами строком до 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи складний майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працює, а сума штрафу є значною, та те, що прокурор не заперечував проти розстрочки виплати штрафу, керуючись ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 6 (шість) місяців по 2 833 грн 33 коп. щомісячно.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочити ОСОБА_4 виплату призначеного штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн терміном на 6 (шість) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 33 (тридцять три) коп. щомісячно, до останнього числа кожного місяця, до повної сплати штрафу.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що на підставі ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1