Провадження № 1-кс/554/906/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника адвоката - ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні -слідчий-криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти особи СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке 04.08.2023 внесені до ЄРДР за №0000591 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.189, ч. 1, 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000591 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.189, ч. 1, 2 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими невстановленими особами, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

14.11.2023 близько 22 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 по м-ну Крюків в м. Кременчук Полтавської області, в районі Дамби, помітили автомобіль марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебували потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (біографічні дані змінено) та ще 3 осіб. У цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інших осіб, які перебували з ними, виник умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме здійснення декількох пострілів з травматичної зброї по зазначеному автомобілю, будучи обізнаними про перебування в зазначеному автомобілі двох та більше осіб.

З цією метою, ОСОБА_4 , наздогнавши в р-ні Дамби автомобіль з потерпілим ОСОБА_8 (біографічні дані змінено) та іншими особами, дістав невстановлений на даний час травматичний пістолет споряджений гумовими кулями несмертельної дії, та перезарядивши його здійснив ряд пострілів у бік автомобіля марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , влучивши в кузов.

Однак, не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, пересівши до автомобіля марки BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_3 вирішили продовжити переслідувати автомобіль, в салоні якого перебували потерпілий ОСОБА_8 та інші до АЗС «Партнер», що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Академіка Герасимовича, 58Б.

Після зупинки автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 на зазначеній АЗС, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інші особи під`їхали до вказаного автомобіля та через відкрите вікно почали погрожувати потерпілому ОСОБА_8 та пасажирам його автомобіля фізичною розправою.

Через деякий час зазначені особи переїхали на протилежний бік проїжджої частини, вийшли з автомобіля, дістали з багажного відділення бейсбольні бити, арматуру з метою продовження хуліганських дій. У цей час потерпілий ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, втік з місця події.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 : хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 16.11.2023 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

16.11.2023 винесена ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави

17.11.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у тримання під вартою у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 діб, до 14.01.2024.

05.01.2024, відповідно до постанови прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , об`єднано матеріали досудового розслідування №0000591 від 04.08.2023 та № 0000721 від 16.09.2023 в одне провадження за №0000591.

19.12.2023, відповідно до ухвали суду, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000721 продовжено до шести місяців, а саме до 23.03.2024.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених в ньому, зазначив щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, тому що не вбачає свою причетність до цього кримінального провадження.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримав свого підзахисного та заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість та просить обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави у разі задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає до задоволення.

З урахуванням викладеного на даний час виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного.

Так, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не перестали існувати.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати наступні обставини:

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження у зв`язку з тим, що проведення значного обсягу слідчих дій потребує великої кількості часу, на даний час неможливо закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 на даному етапі досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законодавством передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не зменшилися ризики того, що він може не з`являтися на виклики слідчого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк до семи років, а тому ОСОБА_4 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місця зберігання предметів та речей, які матимуть доказове значення по даному кримінальному провадженню, а саме: зброї та предметів, якими погрожували потерпілому.

Окрім цього наразі встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, з якими ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Зміна показань потерпілих та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки підозрюваний є працездатною, має задовільний стан здоров`я, підозрюваний у трудових правовідносинах не перебуває, постійних джерел до існування немає.

Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв`язків є неспростовним ризиком вчинення злочинів ОСОБА_4 у майбутньому.

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та він може перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_4 відомо, де проживають останні;

- особиста порука - на адресу слідчого управління та Полтавської обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що крім всього іншого негативно характеризує його особистість;

- застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочинів, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

- домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаним ризикам.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 є особою яка не працює, не має постійного джерела існування, що свідчить про те, що він знаходячись на свободі і в подальшому буде займатися злочинною діяльністю, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України.

Ризики, на сьогодні об`єктивно існують та можуть бути реалізовані підозрюваним у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 11.01.2024 з 12 год. 55 хв. до 10.03.2024 року до12 год. 55 хв., в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів та слідчих, в провадженні яких знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1