провадження №1-кп/947/1280/23
У Х В А Л А

продовження строку тримання під вартою

13 листопада 2023 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0001061 від 09.08.2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4. ст.185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

13.11.2023 року в судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування якого, прокурор зокрема зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, шляхом проникнення у сховище, вчинена в умовах воєнного стану. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 25.11.2023. На даний час продовжують існування ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою а саме: 1) ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду - ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відносять до категорії тяжких злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (позбавлення волі від 5 до 8 років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, про що свідчить те, що ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, на даний час на розгляді Суворовського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт стосовно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню обвинуваченого від суду чи вчиненню інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку із тим, що він офіційно не працевлаштований, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід.

Посилаючись на вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність судимості за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, не відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та передбаченого покарання, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років, відсутність місця роботи та джерел існування, відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 192 КПК України, прокурор просила: 1) продовжити запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою строком на 60 днів; 2) у разі задоволення клопотання та визначення суми застави, просила, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити розмір застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений та захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник зокрема просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений підтримав позицію Захисника, та зокрема зазначив, що вчиняти нові кримінальні правопорушення не збирається та хоче побути дома з матір`ю.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 27.09.2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2023 року. Крім того, було визначено розмір застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-) щодо п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 , будучи особою, яка маючи судимість за вчинення корисного кримінального правопорушення невеликої тяжкості, знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічного, корисливого кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачений до свого затримання ніде не працював, а тому існують обґрунтовані підстави вважати, що з метою здобуття собі матеріальних засобів для існування, він може вчините інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обґрунтованої підозри у сукупності з існуючими ризиками, передбаченими пп.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам. На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень проти власності в умовах воєнного стану.

При цьому, суд вважає, що зміна ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт станом на 13.11.2023 року без надання будь - яких належних та допустимих доказів того, що фактичний дохід матері обвинуваченого дозволить на задовільному рівні утримувати обвинуваченого під домашнім арештом та не поставить її у скрутне матеріальне становище, є неможливим.

Крім того, суд зазначає, що при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до ОСОБА_3 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси від 27.09.2023 року було застосовано також альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який треба залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 січня 2024 року включно.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1