УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 Справа №607/5092/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , у м.Тернополі в залі суду під час підготовчого судового засідання, на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, у кримінальних провадженнях №0000005, №0001018, №0001009, №0001004, №0001158, -

встановив:

В порядку передбаченому ст.35 КПК України, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000005 передано судді ОСОБА_1 .

Згідно з ст.334 КПК України, обвинувальні акти стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України в кримінальних провадженнях №0001018, №0001009, №0001004, №0001158 передано судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадження, яке поступило раніше.

Учасники заперечень не заявили.

Відповідно до статей 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Всі кримінальні провадження на стадії підготовчого судового засідання. Суд вважає, що розгляд кожного окремо може негативно вплинути на забезпечення розумних строків судового розгляду, оскільки прийняття рішення в одному унеможливить завершення судового розгляду іншого кримінального провадження на тривалий час - до вступу у законну силу раніше ухваленого вироку чи постановленої ухвали. Отже, кримінальні провадження доцільно об`єднати в одне судове провадження.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявили клопотання призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України у кримінальних провадженнях №0000005, №0001018, №0001009, №0001004, №0001158.

Стороною захисту заперечень не заявлено.

Обвинувальні акти містять відомості передбачені ст.291 КПК України, тобто вони відповідають вимогам закону. Тому, на підставі цих обвинувальних актів необхідно призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.

Підстав передбачених ч.2 ст.27 КПК України для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, впродовж усього судового провадження або його окремої частини, немає, тому судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні.

З метою забезпечення розумних строків судового розгляду доцільно роз`яснити сторонам зміст статей 23, 327 КПК України щодо порядку забезпечення прибуття в суд свідків.

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Крім того, на даний час продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений ОСОБА_6 у зв`язку із усвідомленням тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та усвідомлюючи міру покарання може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він ніде не працює та не має постійного джерела доходів, неодноразово раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності . Також обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, знаючи місце проживання свідків може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі ними неправдивих показів, або відмови добровільно надавати показання.

В суді прокурор ОСОБА_4 пояснив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_5 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 підтримали та просять його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 стосовно задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечили.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10 жовтня 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та вбачається із реєстру матеріалів долучених до обвинувальних актів. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також прокурором доведено, що продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, зокрема, позбавлення волі до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, останній систематично не з`являється на судові засідання в іншому кримінальному провадженні, яке розглядається в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, у зв`язку із чим, судом виносилась ухвала про його привід.

Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні підтверджується тим, що перебуваючи на волі та знаючи місце проживання свідків він може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань.

Крім того, доведеним є ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_6 вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки він не працює та не має постійного джерела доходів, неодноразово раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та непогашена.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено, що вищезазначені обставини є також обставинами, які передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, та які достатньо переконливо свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, в ході розгляду даного клопотання, судом не здобуто доказів, які би свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором у клопотанні.

Вирішуючи подане прокурором клопотання, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, враховуючи хід судового розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 28, 217, 314 316, 318, 334 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальні провадження №0001018, ЄУН 607/13171/23, №0001009, ЄУН 607/11604/23, №0001004, ЄУН 607/17542/23, №0001158, ЄУН 607/16965/23, стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України об`єднати з кримінальним провадженням №0000005, ЄУН - 607/5092/23 стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.

На підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні на 19 жовтня 2023 року в 12 год. 00 хв., в яке викликати учасників.

Відповідно до статей 23, 327 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом; Прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а у випадку неможливості забезпечити присутність свідків під час судового розгляду можна заявити клопотання про сприяння стороні обвинувачення у забезпеченні їх явки шляхом здійснення судового виклику, надавши докази вжиття заходів щодо їх прибуття в суд.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовільнити, ОСОБА_6 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, до 08 грудня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується 08 грудня 2023 року о 23 год. 59 хв.

Копію ухвали негайно вручити сторонам та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1