Справа № 577/455/24
Провадження № 1-кс/577/179/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2024 р.

Слідчий суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 29 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 29.01.2024 року майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», сірого кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , та зберігається в камері речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження та розпорядження ним.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить судовий розгляд проводити без його участі, проти накладення арешту не заперечує (а.с. 15).

Неявка учасників не перешкоджає проведенню розгляду клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено 28 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (а.с.2).

29.01.2024 року під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, навпроти входу до під`їзду №2 за адресою м. Конотоп, пр. Миру, 16 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», сірого кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 (а.с. 5-6).

Постановою слідчого від 29.01.2024 року мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», сірого кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 визнано та приєднано до даного кримінального провадження як речовий доказ та поміщено до камери речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а.с.7).

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України.

Клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано до суду з дотриманням встановлених КПК України строків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», сірого кольору, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігається в камері речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1