Провадження №1-кп/522/2879/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 08.02.2023 р., у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Цюрупинського району, села Цюрупинськ, українця за національністю, офіційно непрацевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2022 року по 05 грудня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою свого ноутбуку чорного кольору марки "Honor", серійний номер RPL-W00, володіючи знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, з метою здійснення несанкціонованого втручання до облікових записів користувачів поштових сервісів (логіни та паролі) різних поштових ресурсів, у яких відповідно до ст. 31 Конституції України, ч. 2. ст. 21 ЗУ «Про інформацію», містилась інформація з обмеженим доступом, з наступною зміною авторизаційних даних облікових записів користувачів поштових сервісів, з невстановлених в ході досудового розслідуванням дату та час, ОСОБА_3 , перевіряв актуальність отриманих авторизаційних даних (логіни та паролі) та, у разі, якщо авторизаційні дані задовольняли автоматичну серверну перевірку поштових акаунтів поштових сервісів, ОСОБА_3 отримував несанкціонований доступ до облікових поштових акаунтів поштових сервісів сторонніх осіб.

Далі, починаючи з 05 липня 2022 року, ОСОБА_3 , використовуючи спеціалізоване програмне забезпечення, здійснював процес бруту (Брут атака - (з англ. brute force) метод підбору пароля шляхом почергового перебору можливих комбінацій) та чекінгу логінів та паролів доступу до поштових акаунтів сторонніх осіб, (чекінг- процес перевірки відповідності авторизаційних даних логічній перевірці інформаційної системи для здійснення успішної в ній авторизації), формував в бази текстову інформацію відносно логінів та паролів доступу користувачів до акаунтів сторонніх осіб в поштових сервісах, які в подальшому за допомогою програмного забезпечення обміну миттєвими зверненнями «Telegram» розповсюджував в чатах третім особам, тому числі в спільному чаті з користувачем, що використовує нік-нейм « ОСОБА_6 », а саме ОСОБА_3 надіслав останньому текстове помідомлення з логінами та паролям, а також текстовий файл з назвою «XOOM.txt», який містить інформацію відносно логінів та паролів доступу користувачів поштових акаунтів сторонніх осіб в поштових сервісах.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), 02 вересня 2022 о 20:25 годині та 03 вересня 2022 о 18:44 годині ОСОБА_3 , використовуючи для зв`язку месенджер «Telegram», в якому останній використовує нікнейм « ОСОБА_7 », унікальний username « ОСОБА_8 » та мобільний номер телефону для авторизації НОМЕР_1 , за допомогою письмових повідомлень зв`язався з невстановленим користувачем, що використовує нікнейм « ОСОБА_6 », якому розповсюдив інформацію з обмеженим доступом, а саме логіни та паролі від авторизаційних даних поштових сервісів користувачів мережі Інтернет.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361-2 КК України, несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах).

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, зазначив, що обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що за допомогою свого ноутбуку, володіючи знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, використовував спеціалізоване програмне забезпечення та здійснював процес бруту та чекінгу логінів та паролів доступу до поштових акаунтів сторонніх осіб, формував в бази текстову інформацію відносно логінів та паролів доступу користувачів до акаунтів сторонніх осіб в поштових сервісах, які в подальшому за допомогою програмного забезпечення обміну миттєвими зверненнями «Telegram» розповсюджував в чатах третім особам. Вчиняв подібні дії з метою отримання грошових коштів від покупців.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 361-2 КК України - несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах).

Судом в порядку вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, окрім характеризуючих матеріалів, наданих прокурором.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наданих у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши пояснення й щире каяття ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно нього.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, зі всіма кваліфікуючими ознаками.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових правопорушень,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення покарання у вигляді штрафу. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також надасть підстави для його майбутньої соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов відсутній.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи складають 11 949,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень 00 копійок).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-2КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 39 100,00 грн. (тридцять дев`ять тисяч сто грн. 00 коп.).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави Україна судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи у розмірі 11 949,00 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень 00 копійок).

Скасувати арешт, накладений Ухвалою Приморського районного суду від 06 червня 2023 року по справі №522/9678/23 провадження №1-кс/522/3400/23, а саме з мобільного телефону марки «Iphone», моделі «13 Pro», в корпусі блакитного кольору, в захисному чохлі прозорого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-карткою НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Samsung», моделі «А52» в корпусі темно-сірого кольору, в захисному чохлі блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-картками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ноутбуку марки «honor», моделі «KPL-W00», в корпусі сірого кольору з зарядним пристроєм до нього; ноутбуку марки «hp», моделі «3165NGW», з серійним номером «5CD8297DDF», в корпусі темно-сірого кольору з зарядним пристроєм до нього.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

мобільний телефон марки «Iphone», моделі «13 Pro», в корпусі блакитного кольору, в захисному чохлі прозорого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-карткою НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А52» в корпусі темно-сірого кольору, в захисному чохлі блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-картками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ноутбук марки «honor», моделі «KPL-W00», в корпусі сірого кольору з зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки «hp», моделі «3165NGW», з серійним номером «5CD8297DDF», в корпусі темно-сірого кольору з зарядним пристроєм до нього- повернути обвинуваченому.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1