печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному проваджені № 0000196 від 30.07.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000196 від 30.07.2022, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що не пізніше травня 2022 року, більш точних даних органом досудового розслідування не встановлено (таких як: час, місце, спосіб тощо), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішили протиправно заволодіти частками у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» та розробили план злочинних дій.

При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що для досягнення злочинної мети, спрямованої на протиправне заволодіння частками у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» необхідна ретельна довготривала підготовка за участі інших осіб, з чітким розподілом ролей, вирішили створити злочинну організацію, до якої у різний період часу залучили учасників із числа осіб, яким вони довіряють та які поділяють чи підтримують їх злочинні наміри, зокрема: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших невстановлених осіб.

Указаний розроблений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 план вчинення злочину полягав у наступному.

Протиправне заволодіння частками у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» повинно було здійснюватися шляхом укладення фіктивних договорів купівлі-продажу цих часток з використанням завідомо підроблених документів та підставних осіб (так званих «фунтів»), після чого здійснення реєстраційних дій в ЄДР щодо зміни власників товариства та установчих документів.

При цьому переоформлення часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» повинно було відбуватися у два етапи, а саме:

Перший етап полягав у тому, що підставні особи (так звані «фунти»), які використовуючи завідомо підроблені документи, повинні видати себе за осіб, уповноважених на представлення інтересів ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», АТ «ЗНВКІФ «Гіперіон інвест», АТ «ЗНВКІФ «Генезис капітал» та спільно з визначеним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 учасником злочинної організації прибути до приватного нотаріуса, де підписати договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», відповідно до яких власником цих часток мав стати вказаний учасник злочинної організації.

Після цього, на підставі поданих підроблених документів приватний нотаріус повинен був здійснити відповідні реєстраційні дії в ЄДР щодо зміни відомостей про ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», зокрема зміни власників та учасників товариства, установчих документів тощо.

Другий етап полягав у тому, що учасник злочинної організації, який став власником часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», повинен був продати ці частки у статутному капіталі юридичній особі, підконтрольній іншому учаснику злочинної організації, тим самим останній видаючи свої дії за законні, зміг би в подальшому скористатися правом добросовісного набувача в разі оскарження зазначених реєстраційних дій законними власниками часток у статутному капіталі.

Таким чином, кінцевим власником часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» повинна була стати юридична особа, підконтрольна учаснику створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинної організації, а останні мали б змогу здійснювати фактичне керівництво згаданим товариством.

Так, з метою реалізації вказаного злочинного плану ОСОБА_10 будучи довіреною (так званою «наближеною») особою керівника злочинної організації ОСОБА_7 , діючи з відома та за вказівкою останнього, підшукав підставних осіб ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які не були учасниками злочинної організації та повинні були використати завідомо підроблені паспорти громадян України ОСОБА_18 (директора ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування») та ОСОБА_19 (представника з управління активами АТ «ЗНВКІФ «Гіперіон інвест» та АТ «ЗНВКІФ «Генезис капітал») під час здійснення реєстраційних дій у приватного нотаріуса щодо протиправного заволодіння частками у статному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування».

Поряд з цим, ОСОБА_7 до складу створеної ним та ОСОБА_8 злочинної організації залучено ОСОБА_5 , який відповідав за підшукання осіб, що будуть здійснювати юридичний супровід щодо організації та оформлення документів необхідних для протиправного заволодіння частками у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», в тому числі підроблених офіційний документів.

В свою чергу, ОСОБА_5 будучи довіреною (так званою «наближеною») особою керівника злочинної організації ОСОБА_7 підшукав свого знайомого адвоката ОСОБА_15 , який повинен був здійснювати юридичний супровід щодо підготовки та оформлення для протиправного заволодіння часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», в тому числі і підроблених офіційний документів.

Унаслідок незаконної реєстраційної дії було змінено власників у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» в розмірі 100 % з ОСОБА_12 на ТОВ «Нутрітек дитяче харчування».

Таким чином, ТОВ «Нутрітек дитяче харчування» під виглядом законного придбання часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» (оскільки придбало ці частки у реальної особи зі справжніми даними) повинно було в подальшому скористатися правом добросовісного набувача, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - отримати фактичне керівництво товариством.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 як учасник злочинної організації підозрюється в:

- участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- протиправному заволодінні майном підприємства у тому числі частками їх засновників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, що заподіяли велику шкоду, вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

17.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, проживаючому (до затримання) за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України - вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується доданими до клопотання процесуальними джерелами доказів.

18.08.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.10.2023, та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 000 000 гривень, зобов`язавши останнього виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 15.10.2023 включно.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 до 9 місяців, а саме до 16.12.2023.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати відмовити у задоволенні клопотання, та зазначили що розмір застави є непомірним. Разом з тим, сторона захисту зазначила, що підозрюваний одразу повідомив про свої злочинні дії та надав покази щодо учасників злочинної організації. В судовому засіданні були надані документи на підтвердження сімейного стану, підозрюваний вказав що має на утриманні неповнолітніх дітей а також дитину з інвалідністю, а тому даний запобіжний захід позбавляє можливості матеріально забезпечувати членів сім`ї які перебувають на його утриманні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000196 від 30.07.2022, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

17.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, проживаючому (до затримання) за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України - вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

18.08.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.10.2023, та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 000 000 гривень, зобов`язавши останнього виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 15.10.2023 включно.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 до 9 місяців, а саме до 16.12.2023.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому, проте, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 немає можливості, оскільки з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:

- провести огляд та детальний аналіз інформації щодо абонентських з`єднань, яка вилучена під час тимчасового доступу у операторів мобільного зв`язку;

- підготувати клопотання та звернутися до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до руху коштів щодо рахунків ТОВ «Нутрітек груп», ТОВ «Нутрітек дитяче харчування», після чого провести даний тимчасовий доступ;

- провести огляд речей та документів, вилучених під час проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- отримати та долучити висновок повторної почеркознавчої експертизи по зразкам почерку член наглядової ради АТ «ЗНВІКФ «Гіперіон інвест» Сердюка;

- отримати висновки експертиз зброї та боєприпасів;

- визначити кваліфікацію дій ОСОБА_16 скласти та вручити йому письмове повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, після чого звернутися до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу;

- розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема ухвали та клопотання;

- вирішити питання про складання та вручення письмових повідомлень про підозру іншим особам, які можуть бути причетними до вчинення злочинів;

- виконати вимоги ст. 291 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 до 9 місяців, а саме до 16.12.2023.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 .

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що застава у сумі 30 000 000 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до 08.12.2023, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у розмірі 11 177,34 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 000 000 гривні у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій утримується підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи в якій утримується підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022 та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1