справа № 336/9835/23
провадження № 1-кп/336/1015/2023
УХВАЛА

іменем України

27 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 18 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді водія 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

21 вересня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 18 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. До обвинувального акту додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, та розписки підозрюваного та захисника про отримання вказаних документів.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29 жовтня 2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2023 року, кримінальне провадження розподілено судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 21 вересня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого засідання прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників даного кримінального провадження. Крім того, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, визначені в ухвалі слідчого судді при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження, проте заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений погодився проводити судове засідання в присутності даного захисника, і захисник проти цього не заперечував, проте в подальшому просив прийняти відмову, оскільки даний захисник ним залучений за договором, наразі в нього не має коштів сплачувати його послуги та просив призначити захисника з центру надання безоплатної правової допомоги.

Захисник підтвердив позицію обвинуваченого, що єдиною підставою відмови від захисника є відсутність у обвинуваченого коштів на оплату його послуг.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Таким чином, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

За ч. 4 ст. 408 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 4 ст. 315 КПК України, а саме що обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Від обвинувачено клопотань про колегіальний розгляд справи не надходило. Сторона захисту вважала за необхідне, щоб розгляд справи здійснювався суддею одноособово.

Відповідно до вимог ст. 27 КПК України кримінальне провадження може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто 29 жовтня 2023 року включно. Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 було наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 оголошувався в розшук.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України, у вересні 2022 р. він притягувався до адміністративної відповідальності за виконання військових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння, конкретні обставини інкримінованого йому правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого законодавством, за такий злочин, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, слідчий суддя погодився із заявленим в клопотанні слідчого ризиком того, що ОСОБА_3 з метою уникнення можливого тяжкого вищевказаного покарання, може переховуватися від слідства та суду. Також слідчий суддя вказав на існування ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідків, які проходять службу у військовій частині, військовослужбовцем якої є підозрюваний, а також, що він може продовжити вчинення інкримінованого злочину чи вчинити новий. Слідчим суддею визначено ОСОБА_3 одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 висловив позицію про те, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

У пункті 5 цього ж рішення зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, конкретні обставини інкримінованого йому правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого законодавством, а тому є ризик того, що обвинувачений з метою уникнення можливого покарання, може переховуватися від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Свідки ще не допитувались.

Продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які проходять службу у військовій частині, військовослужбовцем якої є обвинувачений, а також, що він може продовжити вчинення інкримінованого злочину чи вчинити новий.

У зв`язку з наведеним є підстави вважати, що заявлені прокурором ризики, які обґрунтовують тримання ОСОБА_3 під вартою, не зменшилися.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначені в ухвалі слідчого судді, яка на час проведення підготовчого судового засідання не скасована, а нових підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню, вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та роз`яснює обвинуваченому, що він або будь-яка інша особа можуть внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі слідчого судді від 31.08.2023 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки не наведено переконливих обставин для його зміни.

В судовому засіданні обвинувачений заявив про відмову від захисника ОСОБА_5 , з яким ним був укладений договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, та про залучення до участі у кримінальному провадженні захисника в порядку, передбаченому ст.49 КПК України.

Підставами відмови зазначив відсутність коштів для оплати послуг захисника, самостійно залучити іншого захисника можливості не має.

Захисник ОСОБА_5 при обговоренні питання про прийняття відмови від захисника висловився на користь задоволення заяви обвинуваченого, оскільки відмова від захисника є правом обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти заявленого обвинуваченим клопотання.

При вирішенні клопотання суд керується наступним.

Забезпечення обвинуваченому права на захист є основною засадою судочинства та відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Крім того, право на захист забезпечується безпосередньо нормами КПК, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК України).

Таким чином, суду слід враховувати необхідність дотримання вимог КПК України щодо обов`язкової участі у кримінальному провадженні захисника у випадку, коли особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Залучення захисника за призначенням у передбачених КПК випадках у судовому провадженні є обов`язком суду, що обумовлений не тільки інтересами самого обвинуваченого, а й публічними інтересами, які полягають у вирішенні завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК.

В силу ст. 49, 52 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжких злочинів.

Як передбачено ч.1, 3 ст.54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Згідно із ч.2 ст.49 КПК України, суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне в інтересах реалізації обвинуваченим повною мірою права на захист, після прийняття відмови обвинуваченого від захисника, доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, призначити захисника для участі у кримінальному провадженні та забезпечити прибуття адвоката в судове засідання 06 листопада 2023 року о 14-00 год.

З метою ефективного захисту прав обвинуваченого призначеному захиснику суд пропонує завчасно прибути для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та мати з підзахисною конфіденційну бесіду до початку судового засідання.

Будь-яких інших клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого його захисника.

Керуючись ст.ст. 49, 52, 54, 181-183, 197, 199, 314-316, 372 КПК України, суд -

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000355 від 18 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 117-А) на 06 листопада 2023 року о 14 годині 00 хвилин, суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 -задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 днів до 25 грудня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та застосування більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника ОСОБА_5 .

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях (проспект Соборний, 77, 8 поверх, м. Запоріжжя, 69002, Україна, електронна адреса: ) призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та забезпечити прибуття адвоката до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, в судове засідання 06 листопада 2023 року о 14 годині 00 хвилин.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, обвинуваченими, які тримаються під вартою-в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Повний текст ухвали складено 27 жовтня 2023 року.

Суддя: