Справа №: 398/4507/22
провадження №: 1-кп/398/249/24
УХВАЛА

Іменем України

"20" лютого 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження за №0000506 від 16.02.2022 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статтею 307 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

23.01.2024 року у провадження Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали кримінального провадження за №0000506 від 16.02.2022 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статтею 307 Кримінального кодексу України з ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 січня 2024 року про скасування вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2023 року та призначення нового розгляду кримінального провадження.

Ухвалою судді від 26.01.2024 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, підстави для повернення обвинувального акта, закриття кримінального провадження відсутні, кримінальне провадження підсудне Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області.

Сторона захисту кримінального провадження не заперечила проти призначення обвинувального акту в кримінальному провадженні до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім того, згідно направлених до суду матеріалів, не встановлено підстав для повернення справи прокуророві. Угод про визнання винуватості чи про примирення, у порядку ст.ст. 468-475 КПК України, не надійшло.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не надійшло, проти відкритого судового розгляду заперечень немає.

Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, думку обвинуваченого і його захисника, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

У зв`язку із тим, що нижня межа санкції ч.2 ст. 307 КК України, по якій обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від 6 років, тобто перевищує п`ять років позбавлення волі, складення досудової доповіді щодо обвинуваченого суд вважає недоцільним.

Крім цього, прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а саме, ризик впливу на свідків, переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, та застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим ризикам. У клопотанні прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не одноразово судимим, у тому числі за злочини щодо незаконного обігу наркотичних засобів, в тому числі відносно якого направлено обвинувальний акт до Олександрійського міськрайонного суду за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, вчинив повторний злочину однорідного складу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає 6 до 10 років з конфіскацією майна, не має міцних соціальних зв`язків та позитивної репутації, що свідчить про те, що він може продовжити свою злочинну діяльність та перешкодити встановленню істини по даному кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, оскільки зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені, просили застосувати до обвинуваченого домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що під час тривалого перебування під вартою захворів на туберкульоз, про що Кропивницькому апеляційному суду надав довідку Кропивницької міської медичної частини №14 від 05.01.2024 року. Захисник повідомив, що обвинуваченому слід проходити тривале лікування в тубдиспансері, тому буде доцільним обрання домашнього арешту в нічний час. Також сторона захисту посилається на наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, який був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 , право власності на яке належить його матері, яка там і проживає, та його батьку, який помер.

Перевіривши матеріали справи та вислухавши думки учасників процесу, судом встановлено наступне.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частина третя статті 331 КПК України наголошує, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, виходячи із практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі, на який у своєму клопотанні посилається прокурор, оцінюється у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Таким ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи суспільну резонансність вказаного кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який постійного джерела доходів не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за схожі злочини, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять, а саме що обвинувачений усвідомлюючи суворість покарання може ухилитись від суду, а також, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.

Разом з тим, станом на теперішній час не доведені фактичними даними ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків з метою зміни ними наданих показань.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур глави 18 КПК України.

Розумність строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у клопотанні про звільнення; продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (справа «Харченко проти України»).

При цьому, акцентується увага на ряд рішень ЄСПЛ щодо надмірних строків тримання під вартою і висловлену позицію з приводу недопущення тримання під вартою за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період.

Як наголошує ЄСПЛ, відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії»).

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 01.10.2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Початок строку тримання під вартою ОСОБА_3 обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 29 вересня 2022 року. В подальшому строк тримання під вартою неодноразово продовжувався.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.01.2024 року ОСОБА_3 вирок Олександрійського міськрайонного суду від 02.11.2023 року було скасовано та направлено справу на новий розгляд. Крім цього, цією ухвалою було залишено ОСОБА_3 під вартою до вирішення судом першої інстанції питання про обрання йому запобіжного заходу, але не більше ніж на 60 діб (тобто, до 09 березня 2024 року включно). Таким чином, станом на 20 лютого 2024 року ОСОБА_3 перебуває під вартою майже 17 місяців, тобто приблизно 1 рік 5 місяців, проте розгляд справи розпочинається спочатку.

З довідки Кропивницької міської медичної частини №14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях, виданої 05.01.2024 року (том 3, а.п.98) вбачається, що ОСОБА_3 під час перебування в установі взятий на облік лікарем-фтизіатром 22.12.2023 року. 28.12.2023 року встановлено діагноз: ВДТБ в/ч лівої легені (інфільтративний). Перебуває в умовах стаціонару медичної частини, отримує специфічне протитуберкульозне лікування за схемою. Загальний стан відповідає наявному захворюванню, потребує подальшого лікування та спостереження у лікаря-фтизіатра.

Строк тримання обвинуваченого під вартою з 29 вересня 2022 року - майже півтора роки. Також суд враховує погіршення стану здоров`я обвинуваченого, що підтверджується письмовими доказами. Оцінюючи усі обставини справи, а також, що у справі призначено новий судовий розгляд, який вимагатиме значного часу для дослідження усіх письмових доказів, допиту обвинуваченого та свідків у справі, тощо, вказаний строк наразі перебуває за межами розумного.

Подальше тримання під вартою обвинуваченого перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період, та його продовження, - внаслідок цього є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Враховуючи особу обвинуваченого, наявність місця проживання, де він проживав до затримання разом зі своєю матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ОСББ «Соборний 113» (том 2, а.п.102), що свідчить про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків, наявність обставин тривалого застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу, обставини самого злочину та стан здоров`я обвинуваченого та необхідність тривалого лікування у закладах охорони здоров`я, суд вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 КПК України уразі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в темну частину доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182 -186, 193, 194, 196, 197, 314-316, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статтею 307 Кримінального кодексу України, одноособово у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться о 13 год. 00 хв. 27 лютого 2024 року (резервна дата 26 березня 2024 року о 10 годині) у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, розташованому за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Першотравнева, 30.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Клопотання прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме з 20 лютого 2024 року по 19 квітня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 19 години до 07 години кожного дня.

На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками, спеціалістами в зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у справі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

На підставі п.2 ч.3 ст.202 КПК України у зв`язку зі зміною запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали направити до Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" - для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено 20.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1