Дата документу 12.10.2023 Справа № 335/8138/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/635/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/8138/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2023 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Також, на переконання захисника, висунута ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою та передчасною, перебуває під розумним сумнівом. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і підозрюваного, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, врахувавши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернулась до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 20.09.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити передбачені ч.1 цієї статті дії.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею дотримано вказаних вимог закону. Так, із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею під час розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК слідчим суддею враховано вагомість на цій стадії досудового розслідування наявних доказів про вчинення злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованих йому злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, в межах своїх повноважень слідчим суддею встановлено, що вони є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час існують.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків, а судом не було враховано відомості про особу підозрюваного та конкретні обставини кримінальних правопорушень, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у складі злочинної організації ряду особливо тяжких умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, та відповідно злочину проти громадської безпеки, за вчинення яких передбачено максимальне покарання виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини дають достатні підстави для висновку, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення в разі доведення його вини, опинившись на волі, потенційно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином.

Крім того, підозрюваний раніше не судимий. ОСОБА_8 неодружений, має на утриманні малолітню дитину. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, стабільних джерел доходу не має, що свідчить про відсутність у нього стримуючих факторів належної процесуальної поведінки.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, дають беззаперечні підстави для висновку, що підозрюваний, опинившись на волі, за відсутності законних джерел доходу та стримуючих факторів належної процесуальної поведінки потенційно може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою уникнення покарання ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначитися лише з тим, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про причетність ОСОБА_8 до передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК кримінальних правопорушень.

Відтак, під час апеляційного розгляду судовою колегією встановлено, що всупереч протилежним доводам апеляційної скарги захисника підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Окрім того, колегія суддів не перевіряє доведеність вини підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки це віднесено до повноважень суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія протилежні доводи сторони захисту в цій частині до уваги не приймає.

Судова колегія відхиляє доводи сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки вказана обставина не є правовою підставою для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчим суддею було надано належну правову оцінку зазначеним обставинам під час розгляду клопотання слідчого та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне під час застосування вказаного запобіжного заходу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, адже згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; в кожному випадку, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні передбаченого ст.255 КК злочину, а також особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак, слідчим суддею в межах своїх повноважень реалізовано передбачену положеннями ч.4 ст.183 КПК міру можливої поведінки, законно та обґрунтовано не визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 .

Посилання захисника на наявність статусу добровольця територіальної оборони добровольчого формування Запорізької територіальної громади №3 у ОСОБА_8 з 10.05.2022 року та інші дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Більш того, на переконання колегії суддів, наявність вказаного статусу у підозрюваного не стала стримуючим фактором його належної поведінки та у подальшому не зможе гарантувати дотримання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків без застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4