10.10.2023
Справа № 331/2518/23
Провадження № 1-кс/331/1820/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 01.09.2023 року відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000036 від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 01.09.2023 року відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000036 від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що на примусовому виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 58463482 за Виконавчим листом № 335/7371/18 від 29.01.2019 року, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Згідно розрахунку заборгованості від 08.05.2023 року станом на квітень місяць 2023 року, заборгованість зі сплати аліментів складає 556 437,15 грн.

Під час проведення слідчих дій, від податкових органів було отримано інформацію про отримання ОСОБА_6 доходів в якості приватного підприємця до 700 000 грн. на рік. Ці доходи ОСОБА_6 приховав від приватного виконавця та стягувача аліментів.

З його пояснень вбачається, що він сплачував 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей. Це дорівнювало близько 1 000 грн на місяць. При цьому отримував дохід до ста тисяч гривень на місяць. Будучи обізнаним про необхідність сплати 1/3 частини своїх доходів, він мав сплачувати по 30 000 грн щомісяця.

Дізнавачем не досліджено обставин отримання великих доходів ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця. Дізнавач не вчинив жодних дій для належного дослідження цих обставин.

З довідки про доходи ОСОБА_6 вбачається що він отримував до 700 000 грн. доходу як підприємець від декількох компаній, як то ТОВ АстроЗенека, ТОВ Інноваційні облікові системи, ТОВ ПакінгСолюшинз. І це не враховуючи заробітну плату до 100 000 грн. на місць.

Слідчим не досліджено, який реальний прибуток отримував ОСОБА_6 за вирахуванням витрат на ведення підприємницької діяльності. Не зроблено жодного запиту щодо витребування від зазначених вище компаній договорів з ОСОБА_6 про надання послуг чи поставку товарів. Не досліджено обсяг витрат ОСОБА_6 на виконання зазначених договорів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з пунктом 2 частини 1статті 284 КПК Україникримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За приписами частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Крім того, відповідно до вимог статті 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Надав суду заяву про розгляд скарги без фіксації технічними засобами.

Дізнавач СД відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причину неявки до суду не сповістила. Слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача СД відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 01.09.2023 року відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000036 від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України, провадження закрито.

В обґрунтування зазначено, що в ході досудового розслідування дізнавачем встановлено, що гр. ОСОБА_6 сплачує аліменти у визначеному законом розмірі, зі свого офіційного доходу. Та відсутня така ознака як злісний характер ухилення.

Проаналізувавши постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 01.09.2023 року, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 164 Кримінального кодексу України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні, карається громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до примітки статті: У статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, суспільна небезпечність кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, полягає в тому, що винна особа грубо порушує обов`язки, які покладаються на батьків міжнародним та національним законодавством, і посягає на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

Безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують захист майнових інтересів неповнолітніх або непрацездатних дітей. З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення полягає в бездіяльності, а саме злісному ухиленні від виконання батьками своїх обов`язків, у тому числі, ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Зокрема, злісне ухилення - це тривале і наполегливе ухилення від виконання відповідного обов`язку шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень.

Разом з тим для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винної особи виражались у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому випадку призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

ОСОБА_6 , будучи обізнаним про аліментні зобов`язання, ігноруючи вимоги державного виконавця про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням суду, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, не повідомляв про зміну місця роботи, про отримувані доходи в якості Фізичної особи-підприємця, та про розмір своїх доходів взагалі, з метою ухилення від сплати аліментів.Не надавав належної, та встановленої судовим рішенням допомоги на утримання дітей. В наслідок злочинних дій ОСОБА_6 утворилась заборгованість у сумі 556 437,15 грн.

При цьому неналежне виконання державним виконавцем своїх обов`язків по контролю за сплатою аліментів, жодним чином не виправдовує дії правопорушника, оскільки ОСОБА_6 був обізнаний про свої обов`язки сплачувати аліменти, однак ухилявся від їх виконання.

Досудовим слідством не встановлено обставин, які б перешкоджали ОСОБА_6 протягом тривалого часу (понад 5 років) належним чином виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2021 р. по справі№ 175/3922/19 (№ 51-352км21).

Крім того відповідно до правової позиції Верховного судуу справі № 283/1309/17,посилання платника аліментів, що він частково їх сплачував, тому в його діях відсутнє злісне ухилення, не заслуговують на увагу, адже незважаючи на незначні платежі він решту коштів, визначених рішенням суду, не сплатив, що призвело до заборгованості, яка значно перевищує суму виплат за три місяці.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За приписами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм КПК України, кримінальне провадження закривається у разі повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи з боку слідчого/дізнавача на підставі зібраних ним в ході проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та за наслідками їх належної оцінки.

У постанові дізнавача зазначено, що 24.07.2017 року гр. ОСОБА_6 оформив ФОП (3 групи) « ОСОБА_6 » та більш за все працював по договорам з ТОВ «АстраЗенека України» ЄРДПУ 37037434, юридична адреса: м. Київ, вул. Сім?їПрахових 54.

Тобто дізнавачем не досліджено обставин отримання великих доходів ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця. Дізнавач припускає, що ОСОБА_8 отримував доходи за договорами з ТОВ АстнаЗенека України та не вчинив жодних дій для належного дослідження цих обставин.

З довідки про доходи ОСОБА_6 вбачається що він отримував до 700 000 грн. доходу як підприємець від декількох компаній, як то ТОВ АстроЗенека, ТОВ Інноваційні облікові системи, ТОВ ПакінгСолюшинз. І це не враховуючи заробітну плату до 100 000 грн. на місць.

Дізнавачем не досліджено, який реальний прибуток отримував ОСОБА_6 за вирахуванням витрат на ведення підприємницької діяльності. Не зроблено жодного запиту щодо витребування від зазначених вище компаній договорів з ОСОБА_6 про надання послуг чи поставку товарів. Не досліджено обсяг витрат ОСОБА_6 на виконання зазначених договорів.

Крім того, дізнавачем залишено поза увагою ту обставину, що навіть перебуваючи під слідством, ОСОБА_6 не сплачував аліменти.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст. ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно ретельно перевірити обставини, викладені в скарзі, виконати інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити.

Постанову дізнавача СД Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 01.09.2023 року відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000036 від 02.02.2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України, скасувати.

Копію ухвали слідчого судді направити до СД Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для організації продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1