Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/207/23
Провадження № 1-кп/673/56/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000002 від 02.01.2023, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, раніше судимий:

-04.04.2003 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 24.11.2003 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.10.2007 умовно-достроково на підставі ст. 107 КК України;

-21.10.2008 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-20.01.2010 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-01.12.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-23.03.2011 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 21.10.2013 по відбуттю строку покарання;

-29.10.2018 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.04.2020 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 14 днів,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2022 близько 12 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , заздалегідь знаючи, що на території домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , наявні волоські горіхи, вирішив їх таємно викрасти.

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_1 , яке з метою недопущення сторонніх осіб на його територію повністю огороджене парканом, де через незамкнені ворота проник на територію вказаного домоволодіння.

Знаходячись на території вказаного домогосподарства ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення літньої кухні, де руками відв`язав від цвяха на стіні з правої сторони від вхідних дверей вказаного приміщення дві сітки наповнені неочищеними волоськими горіхами вагою по 10 кг кожна, вартістю 15 грн за 1 кг, загальною вартістю 300 грн, належні ОСОБА_5 , після чого, утримуючи при собі вказані сітки з горіхами, через ворота залишив територію вказаного домогосподарства і таким чином їх таємно викрав, після чого заніс викрадене майно до домогосподарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 29.11.2022 близько 13 год. 30 хв. повернувся до домогосподарства по АДРЕСА_1 та через ворота знову проник на територію вказаного домогосподарства, де підійшов до приміщення літньої кухні та кухонним ножем, якого попередньо взяв із собою, відрізав від цвяха на стіні з лівої сторони від

вхідних дверей вказаного приміщення одну сітку наповнену неочищеними волоськими горіхами вагою 10 кг, вартістю 15 грн за 1 кг, загальною вартістю 150 грн, належні ОСОБА_5 , після чого, утримуючи при собі вказану сітку з горіхами, через ворота залишив територію домогосподарства і таким чином їх таємно викрав, після чого заніс викрадене майно до домогосподарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_5 , загальною вартістю 450 грн, після чого розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та надав показання, аналогічні його показанням наданим в ході досудового розслідування, які повністю відповідають фактичним обставинам справи, зазначеним в обвинувальному акті, пояснивши суду, дійсно 29.11.2022 в період з 12 год. 30 хв. по 13 год. 30 хв. він з домогосподарства АДРЕСА_2 таємно викрав три сітки наповнені неочищеними волоськими горіхами вагою по 10 кг кожна, загальною вагою 30 кг, належні ОСОБА_5 за вищенаведених обставин. Викрадені шоріхи він того ж дня продав жительці смт. Вовковинці ОСОБА_6 . Зазначив, що розкаюється у вчиненому.

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, його винуватість підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом доказами, а саме:

Показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_5 , яка підтвердила факт викрадення 29.11.2022 ОСОБА_4 належних їй волоських горіхів з її господарства за обставин, зазначених в обвинувальному акті, а також зазначила, що ОСОБА_4 по даний час майнову шкоду їй не відшкодував.

Разом з повним визнанням своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому злочині, його винуватість підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема,

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.01.2023, згідно якого ОСОБА_5 повідомила, що в період часу з 08 год. 29.11.2022 по 07 год. 30.11.2022 невідома особа проникла до її домогосподарства АДРЕСА_2 , звідки викрала три сітки з горіхами. У вчиненні кримінального правопорушення підозрює ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду місця події від 02.01.2023 з фототаблицею, згідно якого оглянуто домогосподарство ОСОБА_5 , розташоване по АДРЕСА_2 , де зафіксовано обстановку на місці злочину та під час слідчої дії потерпіла ОСОБА_5 вказала на місце, де на момент крадіжки знаходилися належні їй три сітки з горіхами, які було викрадено, а також надала для огляду сітку фіолетового кольору з неочищеними волоськими горіхами, вказавши, що викрадені три сітки були аналогічними;

- заявою ОСОБА_6 від 22.02.2022, згідно якої 29.11.2022 ОСОБА_4 приніс до неї додому три сітки фіолетового кольору з неочищеними волоськими горіхами по 10 кг кожна, які вона у вказаної особи придбала за 290 грн. Вказані горіхи в неї відсутні, оскільки вона їх побила та продала;

- довідкою ФОП ОСОБА_7 від 06.01.2023, згідно якої вартість не битих волоських горіхів станом на 29.11.2022 становила 15 грн за 1 кг;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2023 з фототаблицею, згідно якого під час слідчої дії, проведеної за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній в присутності потерпілої та двох понятих добровільно детально демонстрував механізм своїх дій під час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, тому суд визнає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині доведеною.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він вчинив злочин всього за два роки після відбування реального покарання в місцях позбавлення волі, інвалідом не являється, стан його здоров?я цілком нормальний, на «Д» обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на військовому обліку, не одружений, дітей не має, депутатом місцевих сільських та селищних рад не являється, не працює та не навчається.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, у тому числі тяжких, у зв`язку з чим відбував покарання у місцях позбавлення волі, після чого належних висновків не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, що свідчить про його виключно негативну характеристику та підвищену суспільну небезпечність.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається повне визнання ним вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Разом з тим, з огляду на повторність вчиненого ОСОБА_4 злочину, вчиненого в менш ніж дворічний строк після постановлення останнього вироку відносно нього та відбування реального покарання у місцях позбавлення волі, суд критично оцінює його заяву про щире каяття, тому не визнає його, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Так, суд глибоко переконаний, що попередній випадок притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, не мав жодного позитивного виховного впливу на останнього, про що свідчить чергове притягнення його до кримінальної відповідальності в межах даного кримінального провадження за аналогічним обвинуваченням.

Крім того, обвинуваченому судом була надана можливість вступити до лав ЗСУ з метою захисту України від агресії рф з метою демонстрації свого дійового каяття та реального виправлення, яке обвинуваченим було проігноровано, внаслідок чого судові засідання були відкладені декілька разів, що свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини справи, а особливо на особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його схильність до вчинення злочинів проти власності, суд, вважає, що звільнення його від покарання із застосуванням іспитового строку в порядку ст.ст. 75 та 76 КК України, не призведе до позитивних змін в його особистості і не створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки таке покарання не матиме належного та відповідного виховного впливу на обвинуваченого та не сприятиме його виправленню, оскільки після притягнення до кримінальної відповідальності він знову вчинив новий злочин, який є предметом даного судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ближче до середньої межі санкції статті Особливої частини КК України, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів

Крім того, суд приймає до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких, цивільний позов потерпілою не заявлявся, запобіжний захід не обирався, судові витрати в справі були відсутні.

Таким чином, визначаючи вид та суворість покарання, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, з якою перебував в дружніх відносинах, незадовільну поведінку обвинуваченого під час досліджуваних судом обставин, а також інші фактичні обставини справи, які в цілому все ж свідчать про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 у відповідності до норм чинного КПК України.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів (викрадених горіхів) вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, передавши потерпілій ОСОБА_5 .

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1