Єдиний унікальний номер 389/4375/23
провадження №1-кс/389/1161/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно у режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , на рішення слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 29.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 11.12.2023 надійшла скарга ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , у якій останній просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 29.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання поданого у кримінальному провадженні №0000340 від 06.04.2023, за ч.2 ст.190 КПК України, зобов`язати слідчого повторного розглянути його клопотання від 27.11.2023 про проведення слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню.

Скарга обгрунтована наступним. 27.11.2023 він у встановленому законом порядку, як потерпілий, звернувся до слідчого з клопотанням про звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів з метою отримання доступу та вилучення (виїмки) перших примірників 8 банківських квитанцій від 23.09.2022 від його імені (платежі за вчинення нотаріальних дій), які перебувають у володінні відділення №1 «ІНДУСТРІАЛБАНК», розташованому у м.Знам`янка. Вказані оригінали квитанцій, у разі подальшого відбору зразків почерку та підписів у нотаріуса ОСОБА_6 , діловода ОСОБА_7 та у нього і призначення почеркознавчої експертизи, нададуть можливість встановити особу, яка здійснила вказані платежі. Вважає, що встановлення особи, яка здійснила вказані платежі і поставила підпис у вказаних 8 банківських квитанціях, одна з обов`язкових першочергових слідчих дій, оскільки злочинні дії щодо нього, передбачені ч.2 ст.190 КК України, розпочато саме 23.09.2022 під час здійснення від його імені платежів за вчинення нотаріальних дій у вказаному банку, а завершено 20.01.2023 у приміщенні Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області.

Скаржник та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, її неявка відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги

Вислухавши учасників судового засіданні, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2023, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000340 від 06.04.2023, за ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно заяви від 16.03.2023, ОСОБА_3 16.03.2023 звернувся до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення завідувачем Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення за фактом одержання 20.01.2023 неправомірної вигоди службовою особою у розмірі 2225,00 грн в рамках провадження спадкової справи №52/2015.

У межах вказаного кримінального провадження, 27.11.2023, потерпілим ОСОБА_3 подано клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів з метою отримання доступу та вилучення (виїмки) перших примірників 8 банківських квитанцій від 23.09.2022 від його імені (платежі за вчинення нотаріальних дій), які перебувають у володінні відділення №1 «ІНДУСТРІАЛБАНК», розташованому у м.Знам`янка, з метою подальшого призначення почеркознавчої експертизи, яка підтвердить, що 23.09.2022 не він здійснював платежі за вчинення нотаріальних дій, підписи у вказаних квитанція не його, вони підроблені. Державний нотаріус ОСОБА_6 або її співучасник, маючи доступ до його персональних даних (копія паспорта та ідентифікаційного коду), які містяться у спадковій справі, з метою підготовки та реалізації свого злочинного умислу про вчинення щодо нього шахрайських дій по отриманню 2225,00 грн 20.01.2023, оплатили замість нього 23.09.2022 у вказаному банку 8 квитанцій на загальну суму 435,70 грн. Злочинні дії щодо нього розпочато саме 23.09.2022 під час здійснення від його імені 8 платежів (платежі за вчинення нотаріальних дій), з метою заволодіння належними йому коштами, якими і заволоділа 20.02.2023 в сумі 1789,30 грн (2225-435,70).

Постановою слідчого від 29.11.2023 у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_3 відмовлено, оскільки останнім у клопотанні не визначено одну з обов`язкових умов звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що свідчили б про встановлення відомостей щодо перебування наразі вказаних документів у володінні АКБ «Індустріалбанк» та неможливість у інший спосіб витребувати дані документи.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України. Зокрема, п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання.

Строк звернення до суду з даною скаргою не пропущений.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого і прокурора, та у випадках визначених КПК України - на потерпілого. Зібранні в ході досудового розслідування докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. У випадку, коли стороною обвинувачення ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії, з врахуванням вимог закону.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Узагальненні ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017, при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Частина друга статті 190 КК України передбачає відповідальність за шахрайство (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою) вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Відповідно до ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, у тому числі, відомості, які можуть становити банківську таємницю. Згідно з ч.5-6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Тобто мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування має бути чітко визначена.

Постанова слідчого від 29.11.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 27.11.2023, носить занадто загальний характер і належним чином не вмотивована, зокрема незрозуміло чому слідчий має сумніви, що оригінали квитанцій, про доступ і вилучення яких, для проведення почеркознавчої експертизи, ставиться питання, перебувають у володінні саме АКБ «Індустріалбанк», при тому, що потерпілим надано копії вказаних квитанцій, відповідно до яких банк платника саме АКБ «Індустріалбанк», та не аргументовано яким чином потерпілий має можливість у інший спосіб витребувати дані документи. При цьому постанова слідчого, всупереч ч.5 ст.100 КПК України, не містить достатніх переконливих мотивів, що дали підстави стверджувати про недоцільність витребування вказаних квитанцій та подальшого призначення та проведення почеркознавчої експертизи, тож скарга підлягає задоволенню.

Посилання скаржника на небажання слідчої збирати докази взагалі, у тому числі непрямі докази, не висування будь-яких версій, роз`яснення видів доказів за їх відношенням до предмета доказування, джерела формування, стосовно предмета обвинувачення та за процесуальною формою носять загальний характер, виходять за межі постанови слідчого, яка оскаржується, є загальними, фактично нічим не підтверджені, тож не приймаються до уваги.

При цьому необхідно зауважити наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які ініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

За викладеного, слідчий суддя, при розгляді скарги не зобов`язує слідчого повторно розглянути клопотання скаржника від 27.11.2023. Тим більше, що скасування певної постанови слідчого саме по собі, в силу вимог ст.220 КПК України, тягне за собою її повторний розгляд.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 29.11.2023, у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 06.04.2023, за ч.2 ст.190 КК України, про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 15.00 годині 26.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1