Справа № 610/4043/21
№ 1-кп/183/1483/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (в режимі відео конференції) підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000164 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, АР Крим, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

встановив:

13.06.2021 приблизно о 19.40 год. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним мотоциклом Vista 50 СС без державної реєстрації транспортних засобів з пасажиром - малолітньою донькою ОСОБА_5 , рухався по автодорозі від с. Веселе у напрямку смт. Савинці, Ізюмського району, Харківської області, під час руху проявив злочинну недбалість, тобто не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та такі прийоми керування транспортним засобом, в результаті яких втратив контроль над керуванням та допустив перекидання.

Таким чином в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету N України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Технічна можливість запобігання події для водія ОСОБА_3 визначалася виконанням ним виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху. Вказані невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху водія ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мопеду малолітня ОСОБА_5 отримала наступі тілесні ушкодження: садна на нижніх кінцівках та садно на передній черевній стінці, які як в сукупності так і кожне окремо належать до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита тупа черепно-мозкова травма у вигляді садна лобній області зліва, лінійний перелом правої скроневої кістки та тім`яної кістки справа з переходом на основу черепа справа та пластинчатого субдурального крововиливу на рівні півкулі, головного мозку належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав. Пояснив,що всі обставини вірно викладені у обвинувальному акті. У скоєному щиро кається і готовий нести передбачену законом відповідальність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КПК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що ґрунтується на визнанні останнім факту вчинення кримінального правопорушення, дійсному, відвертому визнанні своєї провини у вчиненому, щирому жалю з приводу цього, а також позицію потерпілої ОСОБА_5 , щодо не суворого покарання та відсутності будь яких претензій.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Тому, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, наслідків вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої, яка просить призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавленням обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Також враховуючи всі обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. ст. 100, 374 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним підлягають стягненню з ОСОБА_7 витрати за проведення судової авто-технічної експертизи у сумі 2059 грн. 44 коп. на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України суд вважає, що мопед Vista 50 СС 2008 року випуску, що зберігається у відділі поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області необхідно передати власнику ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України трироки позбавлення волі, без позбавленням обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ : мопед Vista50 СС 2008 року випуску, що зберігається у відділ і поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області передати за належністю власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової авто-технічної експертизи у сумі 2059 грн. 44 коп. на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку направити обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1