У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 в рамках розгляду кримінального провадження № 0000021 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України.

27 жовтня 2023 року потерпіла ОСОБА_3 до канцелярії суду подала письмову заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

Вказана заява мотивована тим, що 27 липня 2022 року розгляд по справі 707/3102/14-к по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 425 КК України відбувався в режимі відеоконференції. Протягом всього часу судового засідання обвинувачений, який приймав участь в судовому засіданні дистанційно, відповідав, що він нічого не чує, нічого не зрозумів. Однак, потеріпала стверджує, що зі сторони судді ОСОБА_4 такі заяви відверто були проігноровані, що зафіксовано на аудіо та відеозаписі судового засідання та не зважаючи на вказані обставини, у судовому засіданні винесено ухвалу про призначення додаткової експертизи, проти проведення якої були як сторона захисту так і потерпіла.

Також, потерпіла зазначає, що 25 вересня 2023 року розгляд по справі відбувався у її відсутності.

Водночас, потерпіла стверджує, що на час розгляду справи по суті, а саме 25 вересня 2023 року, судову повістку вона не отримувала, а тому на її думку вона не була належним чином повідомленою про дату і час судового засідання. Не зважаючи на це суддя ОСОБА_4 вирішив проводити судове засідання без її участі. Всі ухвалені рішення по справі 707/3102/14-к, які були прийняті в судовому засіданні 25 вересня 2023 року, потерпіла вважає незаконними, необґрунтоване і такими, що ухвалені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та без дотримання правил юрисдикції.

На переконання потерпілої така поведінка судді ОСОБА_4 викликає сумніви у його безсторонності, об`єктивності та неупередженості, свідчать про несумлінне виконання своїх службових обов`язків. Крім того, потерпіоа ввжає, що суддя не дотримувався вимог КПК України, а розгляд справи відбувався формально, що є неприпустимим.

Відтак, потерпіла вважає, що такі дії судді є проявом неповаги до сторін по справі та проявом зі сторони судді як державного службовця неналежного ставлення до службових обов`язків, а відтак за рівнем «професійної компетенції» суддя не має права здійснювати правосуддя.

З урахуванням наведеного, потерпіла заявляє відвід судді ОСОБА_4 .

Автоматизованою системою документообігу суду 27 жовтня 2023 року визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 20 хвилин 31 жовтня 2023 року.

Учасники процесу у судове засідання викликались, однак не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки.

Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню заяви про відвід судді, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання.

Суд, вивчивши доводи заяви про відвід, вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи з положень частин першої та другої статті 80 КПК України, з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами частини четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі необхідно вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Тобто для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Наявність підозр у заявника без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а, з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку сторони захисту.

Слід наголосити, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Суд переконаний, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, суд вважає, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені заявником підстави для відводу, суд констатує, що в своїй заяві потерпіла у справі фактично висловлює свою незгоду з діями головуючого судді ОСОБА_4 щодо організації і ведення судового процесу, зокрема, вказує, що судові засідання проходять у її відсутності, а також не погоджується із прийнятими ним процесуальними рішеннями, зокрема, про призначення експертизи.

Вказані вище обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України, та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді кримінального провадження.

Як уже наголошувалося, особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості, а заява про справжню або можливу упередженість, за виключенням надзвичайних обставин, не є питанням поведінки судді.

Суд зауважує, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Відтак, незгода сторони з ухваленим суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді. Такі заперечення потерпіла сторона має змогу викласти в апеляційній скарзі на відповідне процесуальне рішення або судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Під час розгляду заяви про відвід суд не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням головуючого судді та аналізувати мотиви прийняття головуючим суддею таких рішень.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, учасниками процесу не наведено.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

З огляду на вищевикладене, заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 суд вважає необґрунтованою, непереконливою та не доведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви потерпіло ОСОБА_3 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 в рамках розгляду кримінального провадження № 0000021 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1