Провадження №: 1-кс/755/786/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2023 року за № 0002451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку, у межах вказаного кримінального провадження, у зв`язку зі здійсненням у ньому досудового розслідування та необхідністю встановлення обставин передбачених ст. 2, 9, 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 Кодексу.

ІІ. Встановлені обставини у ході розслідування та наведені у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується наведене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування з`ясовано, що 20 квітня 2023 року невстановлена досудовим розслідуванням особа використовуючи номер банківської картки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - НОМЕР_1 заволоділа грошовими коштами в сумі 175 000 грн., які належать ОСОБА_5 та використовуючи номер банківської картки АТ "АКЦЕНТ-БАНК" - НОМЕР_2 заволоділа грошовими коштами в сумі 165 000 грн., які належать ОСОБА_6 .

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що

- в період часу з 12 квітня по 20 квітня 2023 року організував збір коштів для 67 ОМБр та ССО «Азов» з метою купівлі двох квадрокоптерів DJI Mavic 3T зі своїм другом ОСОБА_6 ;

- за допомогою сервісу оголошень «OLX» було знайдено оголошення (посилання - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про продаж квадрокоптерів DJI Mavic 3T вартістю 170000 грн. за одиницю та після цього ОСОБА_5 зателефонував за номером телефону « НОМЕР_3 », який був вказаний в якості контактного у оголошенні, та в якості контактного імені зазначалось « ОСОБА_7 »;

- у ході розмови ОСОБА_5 запитав подробиці, на що « ОСОБА_7 » відповів що квадрокоптери є в навності та перебувають у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» у АДРЕСА_2. Повідомив що підтримує добрі відносини з власниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які ніби-то дають змогу придбати вказані квадрокоптери зі знижкою та попросив прийти до магазину, де потерпілому та його ОСОБА_6 продемонструють квадрокоптери;

- після розмови, згодом ОСОБА_5 знову зателефонував чоловікові на ім`я « ОСОБА_7 » - « НОМЕР_3 » та повідомив, що готовий перерахувати грошові кошти, оскільки все влаштовує, на що останній в месенджері «Viber» надіслав реквізити банківської карти, а саме « НОМЕР_1 »;

- в подальшому зі своєї картки « НОМЕР_4 » перерахував грошові кошти в сумі 165000 грн. трьома транзакціями (60000 грн., 60000 грн., 45000 грн.). Також в ході спілкування/смс-листування чоловік ім`я « ОСОБА_7 » повідомив про те, що може зробити знижку на кожен квадрокоптер в сумі 5000 грн. та попросив ще перерахувати 100000 грн. на банківську карту«НОМЕР_1».

- ОСОБА_5 зателефонувавши чоловікові на ім`я « ОСОБА_7 » - « НОМЕР_3 » він повідомив, що готовий перерахувати грошові кошти, так як все влаштовує, на що останній в месенджері «Viber» надіслав реквізити банківської карти, а саме « НОМЕР_2 » та в подальшому ОСОБА_6 зі своєї картки « НОМЕР_5 » перерахував грошові кошти в сумі 165000 грн. трьома транзакціями;

- після чого, чоловік на ім`я « ОСОБА_7 » перестав виходити на зв`язок.

На виконання доручення слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, Департаментом контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби Безпеки України надано відомості про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний саме - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене є розумні підстави вважати, що за місцем проживання ОСОБА_8 можуть знаходитися речі і документи, що можуть бути використані як докази, а саме: мобільні пристрої та комп`ютерна техніка, що використовувалися для спілкування із потерпілими та здійснення входів до онлайн-банкінгів із подальшим перерахуванням грошових коштів (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, роутери та маршрутизатори, моноблоки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації), засоби зв`язку, чорнові записи, блокноти та інші нотатки, sim-карти, банківські картки, що використовувалися у вказаній злочинній діяльності, активи, які отримані злочинним шляхом, та інші предмети, які стосуються вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Таким чином, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і відомості, які в них містяться, у подальшому можуть бути використані як докази, необхідно отримати безпосередній доступ до вказаних речей та документів з можливістю їх вилучення та долучення до матеріалів кримінального провадження.

Здійснення тимчасового доступу до речей та документів або застосування інших заходів забезпечення провадження, приведе до обізнаності осіб, задіяних у протиправній схемі злочинної діяльності, щодо наявності інформації у правоохоронних органів про дану діяльність, та надасть можливість змінити зміст речей та документів, знищити їх, змінити їх фактичне розташування, припинити на деякий час злочину діяльність або іншим чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

У світлі наведеного заявники просять задовольнити дане звернення, у порядку ст. 234 КПК України, з наведеною метою.

ІІІ. Позиція сторін

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК клопотання про обшук розглядається у суді за участю слідчого або прокурора та в цьому випадку слідчий групи слідчих - слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

IV. Кримінальне процесуальне законодавство

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 234. Обшук

1. Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

3. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, […]; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення […]; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання […].

5. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

V. Оцінка слідчого судді

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, заслухавши думку заявника, приходить до наступного.

Підстави проведення обшуку визначені ст. 234 КПК України, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

В постанові від 27 січня 2022 року в справа № 11-132сап21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням змісту ч. 5 ст. 234 КПК України під час вирішення питання про санкціонування обшуку житла стандарт доказування - «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження), зокрема для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Також наявні достатні підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі/іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При формуванні таких висновків Суд виходив в т.ч. з того, що,

1. характеру діяння, за яким розслідується це кримінальне провадження

Згідно зі ст. 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, необхідно виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати.

Розмежування кримінально караного злочину від цивільно-правової угоди необхідно здійснювати не за тим, як оформлені укладені між сторонами договори, а за тим, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, йдеться про шахрайство (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 755/10138/16-к).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК.

Існування між обвинуваченим та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені в певному правочині, саме собою не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину.

В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Принциповим у цьому питанні є встановлення і доведення поза розумним сумнівом, що особа, умисно, з корисливих мотивів заволодіваючи чужим майном або набуваючи права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, зокрема й беручи на себе при цьому певні зобов`язання, одразу не мала наміру їх виконувати, використовуючи певні правовідносини як спосіб реалізації умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Висновок про це може бути зроблений, у тому числі, виходячи із сукупності фактичних дій такої особи (постанова ВС від 29 листопада 2023 року в справі № 127/18013/20);

2. наявних відомостей у провадженні, позаяк відповідно до

- даних заяв про злочин ОСОБА_5 від 12 червня 2023 року та ОСОБА_6 від 12 липня 2023 року, протоколів їх допиту від 10 та 12 липня 2023 року, відомостей про рух грошових коштів з банківської установи, протоколів оглядів від 21 вересня та 14 листопада 2023 року слідують обставини, котрі вказані у клопотання слідчого та прокурора щодо обставин комунікації з ОСОБА_7 ;

- відомостей протоколу огляду від 16 листопада 2023 року з`ясовано ІР адреси з використанням котрих здійснювався вхід до систем онлайн-банкінгу;

- протоколу тимчасового доступу від 29 листопада 2023 року отримано у т.ч. фотознімок особи, котра знімала грошові кошти.

Вказані дані засвідчуються вагомими доказами, котрі заслуговують на увагу та вказують на потребу перевірки у ході обшуку викладеної інформації.

Позаяк, в цей час встановлено, що для зняття коштів 24 квітня 2023 року ОСОБА_8 використовувалась банківська картка « НОМЕР_7 », яка належить АТ «ПУМБ» та відкрита на його ім`я. Також, частина грошових коштів, після надходження па банківську картку « НОМЕР_2 », перераховані на банківську картку « НОМЕР_8 », власником якої є ОСОБА_8 . В подальшому, зазначені грошові кошти, з використанням систем онлайн-банкінгу (ІР-адреса НОМЕР_9 , яка, згідно з відповіддю ТОВ «Контент Делівері Нетворк», використовується за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 ), перераховані на банківську картку « НОМЕР_10 » (власник той же). Згодом грошові кошти обготівковані з використанням банкоматів АТ «Укрсиббанк» та «АТ «КБ Приватбанк» (див. дані Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби Безпеки України від 26 січня 2024 року №30/5/2-1585).

При цьому слідчий суддя зауважує, що для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення, однак для його отримання надані слушні та вагомі аргументи, котрі слід перевірити.

Обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст. 91, 234 КПК України та виконання завдань визначних ст. 2, 9, 223 даного Кодексу.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено, як і не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не може уважатися свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

VІ. Висновок

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 даного Кодексу, у тому числі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, позаяк Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

На підставі викладеного та керуючись ст. 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, а саме: мобільні пристрої та комп`ютерна техніка, що використовувалися для спілкування із потерпілими та здійснення входів до онлайн-банкінгів із подальшим перерахуванням грошових коштів (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, роутери та маршрутизатори, моноблоки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації), засоби зв`язку, чорнові записи, блокноти та інші нотатки, sim-карти, банківські картки, що використовувалися у вказаній злочинній діяльності, активи, які отримані злочинним шляхом.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала про дозвіл на обшук може бути виконана слідчим чи прокурором у порядку передбаченому ст. 236 КПК України.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1