КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000459 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2023 року ОСОБА_2 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

ОСОБА_2 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року виправлено описку у вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 та постановлено:

- останній абзац вступної частини вироку, викласти у наступній редакції, а саме замість: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 3 ст. 296 КК України", зазначити: " ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України".

- виправити у вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2023 року описку, допущену у його мотивувальній частині в зазначенні частини статті 296 КК України, по всьому тексту, де вказано «ч. 3 ст. 269 КК України», зазначивши правильно частину статті «ч. 2 ст. 296 КК України» в якій обвинувачується ОСОБА_2 .

- другий абзац резолютивної частини вироку, викласти у наступній редакції, а саме замість: « ОСОБА_2 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа", зазначити: " ОСОБА_2 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та виправдати у зв`язку_____________________________________________________

Справа №11-кп/824/4903/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_1

з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа".

Також виправлено описку в ухвалі суд від 22.08.2022 року, згідно якої провадження закрито відносно ОСОБА_4 , та вважати вірним зазначення за текстом ухвали обвинувачення щодо останнього за ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України, замість ч. 3 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України.

На вказаний вирок суду прокурором у провадженні подана апеляційна скарга, яка разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишено без руху, як подану без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, та встановлено 7-денний строк для усунення зазначених недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду, 20.09.2023 року, згідно поштового штампу, від прокурора у провадженні надійшли до суду зміни та доповнення до апеляційної скарги.

Перевіривши на відповідність вимогам закону апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, подану на виконання ухвали апеляційного суду від 28.08.2023 року, приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню прокурору у провадженні, з таких підстав.

Так, в первинно поданій апеляційній скарзі прокурор у провадженні просив вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2023 року відносно ОСОБА_2 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання: за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 9 років позбавлення волі, на підставі ст. 49 КК України звільнити від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи такі апеляційні вимоги прокурор послався на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

При цьому прокурор привів лише зміст показань потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , вказуючи, що ними підтверджується вчинення ОСОБА_2 інкримінованих злочинів, але суд безпідставно визнав їх показання недостовірними або помилковими.

Між тим, згідно змісту вироку, з урахуванням виправленої описки, суд, дослідивши та проаналізувавши, окрім показань потерпілого та свідків, і письмові докази у провадженні, дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, вчинено обвинуваченим, а за ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Проте, подана прокурором у провадженні апеляційна скарга не містила будь-якого обґрунтування щодо незаконності прийнятого судом рішення з оцінкою наданих суду доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, та прив`язкою до зазначених підстав виправдання ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які є різними.

Отже, за змістом апеляційна скарга прокурора у провадженні не відповідала вимогам ст. 396 КПК України.

З поданої прокурором у провадженні 20.09.2023 року, на виконання ухвали апеляційного суду, нової редакції апеляційної скарги, яка є фактично ідентичною за змістом попередній апеляційній скарзі,вбачається, що прокурором не усунуті зазначені судом недоліки апеляційної скарги.

Так, у цій редакції апеляційної скарги прокурор, навівши аналогічне прохання про скасування виправдувального вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2023 року стосовно ОСОБА_2 та ухвалення нового вироку про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, з призначенням йому покарання, як за кожен з цих злочинів окремо, так і за їх сукупністю на підставі ст. 70 КК України, та про звільнення його від цього покарання, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в обґрунтування таких апеляційних вимог послався на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

При цьому прокурор, як і в попередній апеляційній скарзі, привів лише зміст показань потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , вказуючи, що ними підтверджується вчинення ОСОБА_2 інкримінованих злочинів, але суд безпідставно визнав їх показання недостовірними або помилковими.

Також прокурор лише доповнив нову редакцію апеляційної скарги посиланнями на те, що показання потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в своїй сукупності та взаємозв`язку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, підтверджують факт безпричинного побиття ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , тобто підтверджують факт спричинення ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 групою осіб інкримінованих тілесних ушкоджень і таким чином доводять, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, вчинено обвинуваченим.

Крім того, зазначив, що відсутність будь-яких особистих неприязних мотивів для такої поведінки вказує на те, що з боку ОСОБА_10 мали місце прояви особливої зухвалості, зокрема, нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, а також, що обвинувачений вчиняв активні дії, спрямовані на агресію як по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , так і щодо порушення громадського порядку, спокою та нормальної життєдіяльності громадян.

Тому вважає, що зазначені показання свідків та потерпілого підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 , якого звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, дій, які б давали підстави вважати, що він мав намір спричинити потерпілому тілесні ушкодження, прагнув показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, бажав самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, тощо.

Отже, на думку прокурора, зазначені докази також доводять вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_11 .

Проте, вказані в новій редакції апеляційної скарги прокурором обставини, знову ж таки, не містять будь-якого обґрунтування щодо незаконності прийнятого судом рішення з оцінкою наданих суду доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, та прив`язкою до зазначених судом підстав виправдання ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які є різними, що перешкоджає визначенню обсягу перевірки вироку апеляційним судом та унеможливлює її розгляд в апеляційному порядку, тобто недоліки апеляційної скарги ним не усунуті.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки прокурор у провадженні не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, то апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями до неї, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, слід йому повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні зі змінами та доповненнями до неї на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2023 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1