Справа № 199/2348/23
ВИРОК

іменем України

17.01.2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321 від 05.12.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рояківка Кегечівського району Харківської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2022 року близько 18:00 водій ОСОБА_5 , керуючи власним, технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі в місті Дніпрі по вулиці Любарського з боку вулиці Молодогвордійської в напрямку Центрального мосту.

Під час руху ОСОБА_5 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину вулиці Любарського, у невстановленому місці, зліва направо, за напрямком руху автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого в районі будинку за № 177 по вулиці Любарського , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкрита проникаюча тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку з гемологічними вогнищами в лівій та правій скроневій частках, гостра субдуральна гематома справа, пневмоцефалія, перелом скроневої кістки зліва з переходом на основу, забій м`яких тканин голови, відкритий перелом середньої третини правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті ОСОБА_8 .

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, невиконання яких знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме:

- п. 12.3 - "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 04 грудня 2022 року в темну пору доби, керуючи власним автомобілем, він їхав зі сторони вул. Молодогвардійської в сторону Центрального мосту по вул. Любарського зі швидкістю 40-50 км/год. Надворі була суцільна темрява, оскільки міське освітлення не працювало через блекаут, небо було хмарним, він рухався з ввімкненим ближнім світлом фар, температура повітря - близько 7 градусів морозу, на автомобілі була літня гума, оскільки він ще не встиг змінити її на зимову. Побачивши боковим зором тінь людини на дорозі за 20-30 м, він відразу натиснув на гальма, гальмівний шлях склав 19 м, автомобіль зупинився через 5-6 сек. в момент удару з пішоходом. Удар прийшовся пішоходу в правий бік, після чого останній спиною впав на лобове скло, зачепивши ногою передній номерний знак, в результаті чого його відкинуло на землю поруч з автомобілем, де він вдарився головою об бордюр. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, перевірив пульс у потерпілого, зателефонував до ШМД, однак він не знав адресу свого місцезнаходження. В цей час на місце події підбігли товариші по службі потерпілого, з телефону ОСОБА_5 їх командир спілкувався з оператором ШМД, після чого було викликано поліцію. Через декілька хвилин потерпілого каретою ШМД забрали до лікарні, а на місце події прибув слідчий. Наступного дня ОСОБА_5 намагався відвідати потерпілого в лікарні, однак лікарі ніякої інформації щодо стану останнього не надали та повідомили, що не мають потреби в допомозі на лікування. Коли він повторно приїхав до лікарні приблизно через тиждень, то дізнався, що потерпілий помер. Вважає, що він не мав технічної можливості уникнути ДТП, оскільки почав гальмувати, як тільки побачив потерпілого, який вийшов з-за дерева, рухався дуже швидко, не по пішохідному переходу і, як з`ясувалося в судовому засіданні, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Не заперечував, що він брав участь у слідчих експериментах, зокрема скеровував дії статиста щодо швидкості руху пішохода. Протокол слідчого експерименту він підписав без зауважень, однак з його змістом не знайомився, фактично пішохід рухався швидше, ніж там зазначено. Також, він не знайомився зі змістом протоколу слідчого експерименту, де визначалася видимість проїзної частини елементів дороги з місця водія автомобіля, підписавши його без зауважень. Однак, під час вказаної слідчої дії статист був одягнений в темні спортивні штани з зеленими лампасами (без світло відбивного ефекту), а потерпілий був в чорних спортивних штанях з чорним пакетом в руці, світло фар на автомобілі-статисті було яскравішим, ніж на його автомобілі.

Не зважаючи на показання обвинуваченого в судовому засіданні, його вина підтверджується такими дослідженими в ході судового розгляду доказами в обсязі, визначеному з урахуванням думки учасників судового розгляду відповідно до вимог ч.2 ст. 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що загиблий в результаті ДТП ОСОБА_8 є її чоловіком, з яким вони мають малолітню дитину, 19.07.2022 року. Чоловік ніс службу в м. Дніпрі, а вона разом з дитиною знаходилися в м. Львові. 04.12.2022 року вони спілкувалися телефоном, останній раз приблизно о 17-00 год. Приблизно о 20:00 год. вона побачила 2 пропущених дзвінка з телефону чоловіка, намагалася перетелефонувати, однак їй ніхто не відповідав. Наступного дня від товариша по службі чоловіка вона дізналася про ДТП.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він працює водієм таксі. Ввечері 04 грудня 2022 року він, керуючи автомобілем, рухався по вул. Любарського з боку Центрального мосту в м.Дніпрі (в зустрічному напрямку щодо напрямку руху ОСОБА_5 ). Надворі було темно, міське освітлення не працювало, на автомобілі було увімкнене ближнє світло фар. На узбіччі по своїй полосі руху на вул. Любарського він висадив клієнта, після чого з метою розвороту зайняв положення на проїзній частині, ввімкнув лівий поворот і чекав, поки проїдуть зустрічні транспортні засоби. Коли він подивився в ліве дзеркало заднього виду, то побачив силует людини, яка переходила проїзну частину вул. Любарського зліва направо (чоловік в темному одязі з чорним пакетом, нібито розмовляв по мобільному телефону), а також автомобіль, який проїхав в зустрічному напрямку з ближнім світлом фар, швидкість приблизно 50-60 км/год., після чого почув звук гальмування та удару. Відстань від свідка ОСОБА_9 до пішохода була близько 100 м. Після чого, свідок ОСОБА_9 здійснив розворот і, рухаючись прямо, зупинився біля попутного автомобіля LANOS, який збив пішохода. Водій цього автомобіля вийшов з-за керма та підбіг до потерпілого, який лежав на дорозі. В автомобілі LANOS було пошкоджені капот та лобове скло. В цей час на місце події підбігли чоловіки, була викликана ШМД та поліція, після чого свідок ОСОБА_9 поїхав. В подальшому він брав участь у слідчих експериментах, підписував відповідні протоколи і підтверджує в судовому засіданні правильність зазначених в них відомостей щодо механізму ДТП.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є поліцейським БПОП ГУНП в Луганській області, місце дислокації якого знаходиться в м. Дніпрі по вул. Любарського, потерпілий ОСОБА_8 був його товаришем по службі. 04.12.2022 року свідок ОСОБА_10 заступив на чергування відповідальним по підрозділу, зранку бачив ОСОБА_8 , в якого в той день був вихідним, на самопочуття останній не скаржився, мав гарний настрій, хизувався новим форменим одягом. Приблизно о 17:55 год. свідок ОСОБА_10 знаходився в своєму кабінеті, вікна якого виходять на проїзну частину, де почув звук гальмування автомобіля та глухий удар, характерний для ДТП. Після чого, він разом з іншими поліцейськими вибігли на вулицю та побачили на проїзній частині біля їх адміністративної будівлі автомобіль LANOS з пошкодженими фарою та лобовим склом. Поруч з автомобілем в декількох метрах лежав ОСОБА_8 , слідів крові на ньому не мав, в нього була неприродно вивернута нога. Надворі було темно, міське освітлення не працювало, пішохідний перехід знаходився на відстані 30-35 м від місця ДТП. Водій автомобіля LANOS зателефонував на лінію 103, а свідок ОСОБА_10 викликав поліцію та доповів про ДТП своєму керівництву.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він входив в групу слідчих СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснювали досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 відображенні у відповідному протоколі відомості відповідають фактичним обставинам справи. Безпосередньо ОСОБА_5 вказував на місце на проїзній частині, де знаходився його автомобіль, місце зіткнення, а також керував статистом під час визначення напрямку та темпу руху пішохода, були зафіксовані саме ті виміри, в яких обвинувачений був впевнений. Також, ОСОБА_5 був присутній під час проведення іншого слідчого експерименту, де понятими за участю експерта було визначено видимість елементів дороги з місця водія. В кожному випадку ОСОБА_5 був ознайомлений з протоколами вказаних слідчих дій і жодних заперечень на них не мав.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.12.2022 року вбачається, що за участю водія автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 буломісце наїзду на пішохода по вул. Любарського в м. Дніпрі, е/о 28. Огляд проводився в темну пору доби (не освітлювалося), без опадів, температура повітря -7°С. Проїзна частина горизонтальна пряма в плані; дорожнє покриття асфальтоване чисте, сухе; нерівностей та пошкоджень не виявлено; ширина проїзної частини 10,0 м; дорожня розмітка, дорожні знаки відсутні; об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця, водія не виявлено. Також, було оглянуто транспортний засіб «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено розбите лобове скло, деформований передній номерний знак, вм`ятини на капоті; літня гума, протектор стертий; на склі предметів, які обмежують оглядовість, не виявлено. На схемі до протоколу огляду місця ДТП зафіксовано сліди гальмування переднього правого колеса - 19,0, переднього лівого колеса - 15,6 м.

Постановою слідчого від 05.12.2022 року тимчасово вилучений під час огляду місця ДТП від 04.12.2022 року транспортний засіб «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2022 року (справа 932/7238/22) накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на автомобіль «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.11.2009 року, виданого ТСЦ 1244.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР № 5888 від 27.12.2022 року у ОСОБА_5 ознак сп`яніння виявлено не було, дата та точний час огляду 04.12.2022 року о 20:55 год.

Згідно довідки УАЗОР ГУПН в Дніпропетровській області від 21.12.2022 року 04.12.2022 року на спецлінію «102» надійшло два повідомлення за фактом ДТП, а саме: 1) від ОСОБА_10 о 18:02 год.; 2) від ОСОБА_5 о 18:04 год.

З висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/104-23/39362-ІТ від 27.12.2022 року вбачається, що робоча гальмівна система автомобіля «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 перебуває у частково-працездатному стані. Передні колеса та заднє праве колесо загальмовуються під час ходових випробувань, заднє ліве колесо - не загальмовується (встановити причину не надалося можливим через відсутність на момент огляду належних умов (підйомного домкрату та слюсара), рульове керування перебуває у працездатному стані.

З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-22/39331-ІТ від 19.12.2022 року вбачається, що місце наїзду транспортного засобу «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_8 знаходилось в поперечному напрямку в межах слідів гальмування передніх коліс автомобіля. Встановити місце наїзду в повздовжньому напрямку - не надається можливим.

Згідно протоколу огляду трупа від 10.12.2022 року в ВАІТ №1 КП «ДОКЛ І.І.Мечнікова» ДОР за адресою: м.Дніпро, пл. Соборна, 14, було оглянуто труп ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10:00 год., після чого його було направлено до Бюро СМЕ для встановлення причини смерті.

З висновку судово-медичної експертизи № 7543 (7543/4287-Е) вбачається, що при експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкрита проникаюча тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку з геморагічними вогнищами в лівій та правій скроневій частках, гостра субдуральна гематома справа, пневмоцефалія, перелом скроневої кістки зліва з переходом на основу, забій м`яких тканин голови, відкритий перелом середньої третини правої гомілки; СПО (04.12.22): видалення субдуральної гематоми справа через резекційну трепанацію черепа. Пластика твердої мозкової оболонки окістям. Набряк-набухання головного мозку з дислокаційним синдромом (з наданої медичної документації). Численні дрібно- та великовогнищеві крововиливи в речовині головного мозку з вираженим перифокальним набряком та набуханням речовини мозку, глибокими дистрофічними змінами нейронів до їх некрозу. Виражений автоліз речовини мозку. Розповсюджені поля серозно-фібринозно-гнійної з геморагічним компонентом пневмонії. Фібринозний ексудат на вісцеральній плеврі легені. Тромби в численних дрібних судинах легені. Гіпертрофія та зерниста дистрофія міокарда. Дифузний кардіосклероз. Навколосудинний та стромальний ліпоматоз міокарда, набряк строми міокарда. Атрофія та глибокий ступінь зернистої дистрофії епітелію звивистих канальців нирки. Дифузна дрібнокраплинна жирова дистрофія печінки. Виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному випадку призвели до настання смерті. Смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу та крововиливами у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку. Враховуючи характер, локалізацію, ступінь вираженості виявлених тілесних ушкоджень, відомі обставини справи та дані медичної документації, можна стверджувати, що тілесні ушкодження могли утворитися 04.12.2022 року, в умовах дорожньо-транспортної пригоди від дії виступаючих частин рухаючогося легкового автомобіля та стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також, можна припустити, що в момент первинного контакту з легковим автомобілем пішохід ОСОБА_8 знаходився в вертикальному стані, звернутий правою бічною поверхнею тіла до транспортного засобу в момент наїзду.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2023 року за участі свідка ОСОБА_5 за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського, буд.177 останній на місці відтворив обставини ДТП, що мала місце 04.12.2022 року близько 18:00 год., зокрема шляхом замірів було встановлено місце наїзду на пішохода відносно меж проїзної частини, а саме: 1,5 м від правого краю проїзної частини, 8,5 м від лівого краю за напрямком руху автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 2,8 м від кінцевої позначки слідів гальмування передніх коліс (місце зупинки транспортного засобу). Також, ОСОБА_5 за допомогою статиста відтворив темп руху пішохода по проїзній частині до моменту наїзду на нього. Шляхом декількох замірів було встановлено час, за який пішохід здолав відстань 8,5 м по прямому відрізку асфальтованої дороги, а саме: 4,6 с; 5,0 с; 4,6 с. (Т.1 а.с.120-128).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2023 року за участі свідка ОСОБА_9 за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського, буд.177 останній на місці відтворив обставини ДТП, що мала місце 04.12.2022 року близько 18:00 год., аналогічні повідомленим в судовому засіданні. При цьому, шляхом замірів було встановлено місце наїзду на пішохода відносно меж проїзної частини, а саме: 1,8 м від правого краю проїзної частини, 8,2 м від лівого краю за напрямком руху автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 7,7 м від кінцевої позначки слідів гальмування передніх коліс (місце зупинки транспортного засобу). Також, ОСОБА_9 за допомогою статиста відтворив темп руху пішохода по проїзній частині до моменту наїзду на нього. Шляхом декількох замірів було встановлено час, за який пішохід здолав відстань 8,2 м по прямому відрізку асфальтованої дороги, а саме: 7,0 с; 7,2 с; 7,2 с. (Т.1 а.с.129-137).

Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-23/1465-ІТ від 13.01.2023 року робоча гальмівна система автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані (встановлено шляхом почергового вивішування коліс над опорною поверхнею за допомогою домкрату).

Листом від 12.01.2023 року слідчим було залучено для проведення слідчого експерименту експерта, яким були складені графіки сповільнення автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при гальмуванні на асфальтобетонному покритті в районі е/о № 28 по вул. Любарського в Дніпрі.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.01.2023 року слідчим за участю понятих та в присутності ОСОБА_5 були проведені заміри видимості елементів проїзної частини дороги з місця водія автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Так, за допомогою розрахунків з урахуванням гальмівного шляху, зафіксованого на місці події, була встановлена мінімальна можлива швидкість руху транспортного засобу, яка склала 62,3 км/год., після чого шляхом посекундного зміщення була встановлена відстань від передньої частини автомобіля до пішохода - статиста, яка згідно показів обвинуваченого склала 51,4 м, згідно показів свідка ОСОБА_9 - 59,4 м, враховуючи яку визначена загальна видимість у напрямку руху - 58,8 м. (Т.1 а.с.151-160).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-23/3049-ІТ від 26.01.2023 року, як згідно показань обвинуваченого, так і згідно показань свідка ОСОБА_9 , в даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Невідповідностей вимогам п. 12.2 ПДР України в його діях не вбачається. Дії водія не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» ПДР України, однак вказані невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля мав можливість уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням із зупинкою автомобіля до місця наїзду.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що під час експертного дослідження він використовував вихідні дані, які містилися в матеріалах справи, зокрема протоколах огляду місця ДТП, слідчих експериментів за участю обвинувачено та свідка з долученими до них схемами та фото таблицями, з урахуванням графіків сповільнення транспортного засобу. Потреби в наданні додаткових матеріалів та зразків не було. На підставі вказаних вихідних даних було встановлено, що оскільки відстань видимості пішохода при фактичному освітленні була більша ніж зупиночний шлях автомобіля, то водій мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням із зупинкою до місця наїзду, що свідчить про невідповідність його дій вимогам п.12.3 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. В той же час, оскільки допустима швидкість руху по видимості елементів дороги (89,3 км/год.) була більшою, ніж фактична (62,3 км/год.) чи вказана обвинуваченим в судовому засіданні (не більше 50 км/год.), то невідповідності в діях водія вимогам п.п. 12.4, 12.9 ПДР України не перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Згідно висновку про результати службового розслідування від 30.12.2022 року не отримано відомостей про порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 2 БПОП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 та визнано, що під час ДТП за його участю він на службі не перебував та службові обов`язки не виконував.

Згідно довідки № 2226 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова» ДОР ОСОБА_8 04.12.2022 року в приймально-діагностичному відділенні була надана медична допомога та здійснений забір крові на вміст алкоголю № 110, результат дослідження - 1,612 проміле.

Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні потерпілою та свідками, суд вважає їх правдивими, оскільки вони є логічними, послідовними, не суперечать іншим встановленим судом фактичним обставинам справи. Зазначені показання були безпосередньо отримані судом в ході судового розгляду відповідно до вимог ч.ч.3-5 ст. 95 КПК України, не встановлено відомостей про зацікавленість свідків, а тому підстав не приймати їх за основу у суду немає.

Оцінюючи вищевказані письмові докази, суд вважає їх належними та допустимим, оскільки вони містять відомості щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також отримані та надані стороною обвинувачення в порядку, встановленому КПК України.

При цьому, стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів сторони обвинувачення, оскільки вони зібрані неуповноваженим слідчим. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що постанова заступника начальника ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.12.2022 року про створення слідчої групи не відповідає передбаченим ст. 110 КПК України вимогам щодо форми процесуальних документів, тому слідчий ОСОБА_11 , призначений вказаною постановою, не набув повноважень здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні.

В той же час, суд відхиляє вказані доводи сторони захисту за необґрунтованістю, враховуючи вимоги п.1 ч.2 ст. 39, ч.2 ст. 40 КПК України та досліджену постанова заступника начальника ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.12.2022 року, якою процесуально оформлено рішення керівника органу досудового розслідування про створення слідчої групи у кримінальному провадженні в складі слідчого ОСОБА_11 (старший групи).

Крім того, оцінюючи протокол слідчого експерименту від 11.01.2023 року за участю свідка ОСОБА_5 , достовірність якого заперечувалася стороною захисту в судовому засіданні, суд враховує, що на час проведення вказаної слідчої дії не було відомостей, що останній в подальшому матиме статус підозрюваного та обвинуваченого, оскільки висновок судової авто технічної експертизи був отриманий слідчим тільки 27.01.2023 року. Судом встановлено, що під час слідчого експерименту шляхом відтворення механізму ДТП згідно пояснень ОСОБА_5 було встановлено місце наїзду на пішохода відносно меж проїзної частини та темп руху пішохода по проїзній частині до моменту наїзду на нього, тобто його було проведено з метою встановити фактичні обставини справи, а не отримати від свідка ОСОБА_5 викривальні показання.

Доводи обвинуваченого про те, що він не знайомився зі змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2023 року спростовуються його власноручним підписом в ньому та показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка слідчого ОСОБА_11 .

Також, суд враховує, що отримані під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 відомості узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний слідчий експеримент був проведений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України і відповідний протокол є процесуальним джерелом доказів згідно ч.2 ст. 84 КПК України, тому суд враховує його в обґрунтування своїх висновків.

Оцінюючи протокол слідчого експерименту від 19.01.2023 року суд враховує, що метою проведення вказаної слідчої дії було визначення видимості елементів проїзної частини дороги з місця водія автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зі змісту протоколу вбачається, що слідча дія проводилася в умовах, максимально наближених до ДТП (темна пора доби, без міського освітлення), на місці події був встановлений аналогічний автомобіль, який мав аналогічні лампи ближнього світла фар, а біля правого краю проїзної частини був встановлений статист - пішохід, який визначаючи себе на проїзній частині білим аркушем паперу, відділявся від автомобіля поки елементи дороги стали вже невидимими в місці знаходження статиста - пішохода, останній був зупинений понятими і шляхом виміру визначено відповідну відстань, що не оспорювало ся обвинуваченим в судовому засіданні.

При цьому, слідчий експеримент був проведений у присутності ОСОБА_5 , а не за його участі з метою перевірки його показань. Тобто, в результаті вказаної слідчої дії шляхом проведення замірів були отримані докази, які носять об`єктивний характер, тому зафіксовані у протоколі відповідні фактичні дані не викликають сумнівів у їх достовірності, а доводи обвинуваченого в цій частині суд вважає неспроможними.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює показання обвинуваченого в судовому засіданні, оскільки вони є непослідовними та спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що побачив силует потерпілого в дзеркало заднього виду на відстані близько 100 м. Під час слідчого експерименту була визначена видимість елементів проїзної частини дороги з місця водія - 58,8м. За встановлених судом фактичних обставин справиавтомобіль рухався з увімкненим ближнім світлом фар, ОСОБА_8 переходив дорогу зліва направо, тобто до місця зіткнення подолав не менше 8 м по проїзній частині, тому той факт, що ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці побачив пішохода за 20-30 м до зіткнення може свідчити про крайню неуважність обвинуваченого до дорожньої обстановки та її змін. При цьому, факт того, що автомобіль ОСОБА_5 у 04.12.2022 року при температурі повітря -7°С був обладнаний літніми шинами зі стертим протектором свідчить про його легковажне ставлення до безпеки руху та експлуатації транспорту.

В той же час, за встановлених судом фактичних обставин справи, пішохід ОСОБА_8 перетинав проїзну частину в темну пору доби у невстановленому місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_5 при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_8 .

При цьому, технічна можливість ОСОБА_5 уникнути наїзду на пішохода підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи за обох варіантів механізму ДТП, як згідно показань обвинуваченого, так і згідно показань свідка ОСОБА_9 .

Оскільки ОСОБА_5 за умов саме даної дорожньої обстановки мав технічну можливість уникнути зіткнення з пішоходом шляхом екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, порушення пішоходом ОСОБА_8 правил переходу проїзної частини не звільняє обвинуваченого від відповідальності на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак вказана обставина підлягає врахуванню судом при призначенні покарання.

Отже, версія сторони обвинувачення про те, що причиною ДТП стали дії потерпілого ОСОБА_8 , є неспроможною, а невизнання ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює, як усталену модель захисту від висунутого обвинувачення і бажання уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази, а саме: показання в судовому засіданні потерпілої, свідків, експерта, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду трупу, висновок судово-медичної експертизи, протоколи проведення слідчих експериментів, висновки транспортно-трасологічної, інженерно-транспортної та автотехнічної судових експертиз, узгоджуються між собою і в своїй сукупності доводять подію кримінального правопорушення та вину ОСОБА_5 в його вчиненні, а також є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належать до категорії необережного тяжкого злочину.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

З досудової доповіді на обвинуваченого вбачається, що органом пробації відносно ОСОБА_5 встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також його наслідки у вигляді смерті людини, особу загиблого. При цьому, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину (не намагався відшкодовувати потерпілій завдану шкоду чи вибачитися), свідчать про його низьку мотивацію до позитивних змін.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч.2 ст. 286 КК України, враховуючи відомості про особу ОСОБА_5 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також встановлених судом обставини щодо порушення пішоходом правил переходу проїзної частини. Крім того, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Також, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування цивільного позову потерпіла посилається на те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є її чоловіком та батьком їх малолітньої дитини - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України 24.02.2022 року потерпіла переїхала проживати до м. Львова, де народила доньку, а її чоловік продовжив перебувати на службі в БПОП ГУНП в Луганській області та залишився за місцем дислокації останнього в м. Дніпрі. Фактично втрата чоловіка та батька її дитини позбавила потерпілу джерел засобів для існування, вони втратили годувальника.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207630219 від 09.01.2022 року. Постановою Національного банку України з 01.07.2022 року страхові суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначені в таких розмірах: 160 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну; 320 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю. При цьому, страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого настала протягом одного року після ДТП та є прямим її наслідком. Загальний розмір відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим ніж 36 мінімальних заробітних плат, що на день настання страхового випадку складає 241 000 грн.

Крім того, протиправними діями обвинуваченого потерпілій була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, пережитих у зв`язку зі смертю чоловіка та батька її новонародженої дитини; хвилюваннями у зв`язку з необхідністю кардинально перелаштовувати налагоджений ритм життя та вирішувати соціально-побутові питання (поїздка з м. Львова до в м. Дніпро, організація поховання, пошук джерел засобів для існування для неї та дитини, забезпечення догляду за останньою), що покладає додаткове навантаження на всю її сім`ю. Завдану обвинуваченим моральну шкоду потерпіла оцінює в 2 000 000 грн. Крім того, вона має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, від страховика в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що на день настання страхового випадку складає 80 400 грн.

За таких обставин, ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн.; з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» шкоду, заподіяну смертю потерпілого, в розмірі 320 000 грн., моральну шкоду в розмірі 80 400 грн., а всього 400 400 грн.

В судовому засіданні потерпіла, представник потерпілої на задоволенні цивільного позову наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність його вини в завданні шкоди.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, надавши відзив на позовну заяву, в якому викладені такі заперечення проти позову.

Враховуючи, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207630219 був укладений 09.01.2022 року, тобто до набрання чинності Постановою Національного банку України № 109 від 30.05.2022 року, загальний розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, в даному випадку складає 260 000 грн. Крім того, у страховика відсутня інформація про коло осіб, які мають право на стразове відшкодування, тому не можливо встановити частку позивача, на виплату якої вона має право. Також, потерпілою не надано доказів на підтвердження перебування потерпілої на утриманні ОСОБА_8 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом ст.ст. 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 1200 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті (ч.1). Шкода відшкодовується одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років (п.4 ч.1).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного

Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 , як особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 на законних підставах, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС» за полісом № 207630219 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.01.2022 року (Т.1 а.с. 127).

Вказаним полісом визначений ліміт за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на суму 260 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи - 2 600 грн.

В той же час, Постановою Національного банку України № 109 від 30.05.2022 року затверджені розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою, тому доводи позивача про те, що розмір відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 320 000 грн. не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становив 6700 грн., що визначено Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік». Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого складає 241 200 грн.

При цьому, в судовому засіданні інших осіб, крім потерпілої ОСОБА_7 , які звернулися з заявою про виплату страхового відшкодування, не встановлено. На підтвердження права на отримання вказаного страхового відшкодування позивачем надано документи, якими підтверджується, що вона є дружиною померлого внаслідок ДТП ОСОБА_8 , яка здійснює догляд за їх малолітньою дитиною, віком до трьох років, а саме: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 10.08.2012 року; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_13 , 19.07.2022 року, батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , згідно якої ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, суд відхиляє доводи представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» щодо недоведеності позивачем вказаних обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» шкоди, заподіяної смертю потерпілого, підлягають задоволенню в розмірі 241 200 грн., оскільки цій частині ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні.

Також, суд вважає доведеними доводи позивача про завдання їй моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях у зв`язку зі смертю чоловіка та батька її новонародженої дитини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи обставини та характер злочину, у вчиненні якого вину обвинуваченого визнано доведеною, глибину душевних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін в її житті, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 000 грн. достатніми доказами не обґрунтовано та не відповідає фактичним обставинам справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Таким чином, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілій, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню задоволенню в сумі 1 000 000 грн.

При цьому, відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становив 6700 грн., що визначено Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік». Таким чином, загальний розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню страховиком, складає 80 400 грн., а решту 919 600 грн. (1 000 000 - 80 400) слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, скасувавши арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис в Єдиному демографічному реєстрі № 457, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_7 , моральну шкоду в розмірі 919 600 (дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч шістсот) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (), адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_7 , шкоду, заподіяну смертю потерпілого, в розмірі 241 200 (двісті сорок одну тисячу двісті) грн. та моральну шкоду в розмірі 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) грн., а всього 321 600 (триста двадцять одну тисячу шістсот) грн. 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2022 року (справа 932/7238/22).

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експертів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України в розмірі 943,90 грн. (висновок експерта СЕ-19/104-22/39362-ІТ від 27.12.2022); в розмірі 1887,80 грн. (висновок експерта № СЕ-19/104-22/39331-ІТ від 19.12.2022); в розмірі 1510,24 грн. (висновок експерта № СЕ-19/104-23/1465-ІТ від 13.01.2023); в розмірі 1510,24 грн. (висновок експерта № СЕ-19/104-23/3049-ІТ від 26.01.2023).

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1