У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/443/17

№ 1-кс/183/19/24

10 січня 2024 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великий Кут Арцизького району Одеської області, громадянину України, маючому середню спеціальну освіту, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в період часу з 12 березня 2014 року по 20 травня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, із використанням електронно-обчислювальної техніки, марки та виріб якої в ході досудового розслідування не встановлено, яка надає доступ до всесвітньої мережі Інтернет, свідомо скориставшись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейс LiqPay) наступним чином: ОСОБА_4 маючи особистий кабінет в системі web-інтерфейс LiqPay отримав повідомлення про виникнення нової версії вищевказаного web-інтерфейсу. Після чого користуючись старою та новою версією web-інтерфейсу LiqPay ОСОБА_4 виявив, що маючи один віртуальний рахунок, номер якого НОМЕР_1 , який діє як в новій, так і в новій версії LiqPay проводить грошові операції із затримкою, при цьому на новій версії при проведенні будь-якої операції, пов`язаної з рухом грошових коштів, рахунок змінювався, а на старій версії web-інтерфейс LiqPay залишався незмінним протягом приблизно одного-двох днів. Після чого ОСОБА_4 , користуючись роботою двох одночасно працюючих аккаунтів системи LiqPay, операції на яких обліковуються одним віртуальним рахунком, вирішив спробувати подвоювати грошові кошти. Виконавши платежі в старій версії LiqPay, в короткий термін, через нову версію свого аккаунту LiqPay, свідомо виводив грошові кошти з рахунку, які використовував раніше на оплату послуг в старій версії LiqPay. Таким чином, створював заборгованість перед мерчантом ТОВ «Діджітал ПейментСістем», який на час виведення коштів з рахунку підтверджував надання послуг.

Таким чином, ОСОБА_4 користуючись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейс LiqPay), використовуючи електронно-обчислювальну техніку, без якої вищевказані операції здійснити неможливо, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 15542 гривні

00 копійок, які належать ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

29 грудня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

29 грудня 2014 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27 лютого 2015 року та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, до прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений ними час; не відлучатись за межі м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання чи місця роботи.

29 грудня 2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000551 за ч. 3 ст. 190 КК України направлено для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

24 лютого 2015 року суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 винесено ухвалу по повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

28 серпня 2015 року за дорученням слідчого старшим уповноваженим УБК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 допитано мешканців квартир, сусідніх з зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 , під час допиту встановлено, що останній не проживає за місцем реєстрації з весни

2015 року.

17 грудня 2015 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 винесено постанову про визначення територіальної підслідності кримінального провадження № 0000551 за слідчим відділом Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

24 березня 2016 року матеріали вказаного кримінального провадження надійшли до слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з Новомосковської місцевої прокуратури та 20 квітня 2016 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_3 .

01 червня 2016 року слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме.

Станом на 18 грудня 2023 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про кримінальне правопорушення представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 від 31.07.2014; довідкою про розмір матеріальної шкоди від 01.08.2014; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 04.11.2014; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.11.2014.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин та маючи можливість вільно пересуватися з 2015 року ухиляється від слідства, залишив місце реєстрації проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, та не повідомив про нове місце проживання. Тобто ОСОБА_4 свідомо ухиляється від можливого притягнення до відповідальності за вчинений злочин, що свідчить про те, що без застосування запобіжного заходу він і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що без підозрюваного неможливо розглядати клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя встановив відсутність будь яких підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як згідно ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного. Законом не передбачено розгляд клопотання про застосування запобіжного у даному кримінальному провадження без підозрюваного.

Судом відповідно до ст. 187 КПК України здійснено судовий виклик підозрюваного, але він не з`явився і суд позбавлений можливості провести судовий розгляд без підозрюваного, також суд позбавлений права винести ухвалу про привід підозрюваного, оскільки прокурор вказав, що місце знаходження підозрюваного не відомо. При таких обставинах у слідчого та прокурора залишається право приймати інші процесуальні рішення щодо затримання підозрюваного та обрання інших заходів впливу.

Такі порушення вимог КПК України позбавляють суд можливості розглянути клопотання по суті. Відмова в розгляді клопотання не позбавляє слідчого та прокурора звернутися до суду після усунення порушень закону з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.177, 178, 182, 183, 187,193, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1