Провадження № 1-кп/947/1021/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спеціальному судовому провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia) обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000097 від 28.11.2022 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки смт Новотроїцьке Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення ч.5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, РФ та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

-дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

-засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який визнається РФ та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року президент РФ публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію РФ проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому 15.03.2022 Законом України затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Законом України затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено його з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

22.05.2022 Законом України затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

15.08.2022 Законом України затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено його з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

16.11.2022 Законом України затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено його з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

06.02.2023 Законом України затверджено Указ Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено його з 05 годин 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, у період з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по цей час на всій території України введено та діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням РФ військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області, у тому Генічеський район, захоплено військовослужбовцями ЗС РФ і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами від 13.01.2023 № 14, від 09.02.2023 № 41, від 20.02.2023 № 56).

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, заручившись підтримкою представників держави-агресора (РФ), умисно вирішила реалізувати свої амбіції шляхом зайняття керівної посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених окупаційною військовою адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території смт Новотроїцьке Генічеського району Херсонської області.

Встановлено, що ОСОБА_6 з 24.02.2022 по цей час перебуває на окупованій РФ території України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій збройними силами російської федерації території Херсонської області, а саме: у смт Новотроїцьке Генічеського району Херсонської області, упродовж липня-вересня 2022 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), діючи умисно та свідомо, реалізуючи прямий умисел, направлений на колабораційну діяльність з державою-агресором російською федерацією, та на сприяння окупаційній владі держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, всупереч законодавству України, прийняла пропозицію представників держави-агресора (РФ) та добровільно зайняла керівну посаду у незаконному органі влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, створеному державою-агресором на тимчасово окупованій території Генічеського району Херсонської області, а саме так званого «заступника голови Новотроїцької військово-цивільної адміністрації Херсонської області» (мовою оригіналу - «заместителя главы Новотроицкой военно-гражданской администрации Херсонской области»), тобто в окупаційній адміністрації держави-агресора, яка зареєстрована 01.08.2022 «в Едином государственном реестре юридических лиц» країни агресора.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.111-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками колабораційна діяльність, кваліфікуючими ознаками якого є добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Повістки (повідомлення) про виклик обвинуваченій ОСОБА_6 надсилались та публікувались відповідно до вимог ч.8 ст.135 та ст.323 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр», а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Київського районного суду м. Одеси).

Обвинувачена ОСОБА_7 до суду жодного разу не з`явилася, жодних заяв чи клопотань не подавала, показів суду не надавала, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Під час судових дебатів, прокурор просив суд визнати ОСОБА_6 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Захисник обвинуваченої просила суд врахувати вік ОСОБА_6 , та те, що вона за характеристикою раніше працювала у районному Центральному будинку культури та дозвілля, та призначивши їй мінімальне покарання в межах санкції статті кримінального кодексу, яка їй інкримінується.

Суд, вислухавши показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши доводи сторони обвинувачення та захисту вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, що підтверджується нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності, а саме:

Покази свідків.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який показав, що ОСОБА_6 знає близько 5-7 років, оскільки він був першим заступником голови Новотроїцької адміністрації, а вона працювала в одному із відділів адміністрації. Приблизно у серпні 2022 року ОСОБА_6 зателефонувала йому на мобільний телефон, представилася, що вона «заместитель глави Новотроицкой военно-гражданской администрации» і запропонувала зайняти посаду начальника незаконно створеного паспортного столу рф.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка показала, що виїхала з окупованої території 19 липня 2022 року. Вона ОСОБА_6 знає з дитинства. Їй відомо (як і з її слів всім місцевим жителям смт Новотроїцьке), що ОСОБА_6 приблизно з липня 2022 року погодилася на співпрацю з окупаційною владою та зайняла посаду так званого «заступника голови Новотроїцької військово-цивільної адміністрації». Особисто бачила, як ОСОБА_6 заходила до приміщення адміністрації, яке було вже захоплене представниками держави-агресора, як співробітник, оскільки туди сторонніх осіб не пускали. Вже після виїзду на підконтрольну територію України від місцевих жителів смт Новотроїцьке дізналася, що ОСОБА_6 схиляла до співпраці з окупаційною владою багатьох мешканців селища, зокрема ОСОБА_10 , яка очолила управління соціального захисту, та ОСОБА_11 , яка займається гуманітарною сферою.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка показала, що ОСОБА_6 знає приблизно з 2014 року, оскільки працювали разом в Новотроїцькій адміністрації, тільки у різних відділах. Виїхала з окупованої території 12 вересня 2022 року. Зі слів жителів смт Новотроїцьке Херсонської області знає, ОСОБА_6 приблизно з липня 2022 року погодилася на співпрацю з окупаційною владою та зайняла посаду так званого «заступника голови Новотроїцької військово-цивільної адміністрації», займалася підбором кадрів для окупаційної влади.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 показав, що про те, що ОСОБА_6 знає особисто вже на протязі 10 років. Йому також відомо про те, що остання зараз перебуває на окупованій території в смт. Новотроїцьке та погодилася на співпрацю з окупаційною владою, обійнявши посаду так званого «заступника голови Новотроїцької військово-цивільної адміністрації». Особисто бачив в середині липня місяця 2022 року ОСОБА_6 в оточені військових рф біля приміщення адміністрації окупаційної влади. Також відомо, що саме вона роздавала жителям Новотроїцької громади соціальні виплати (кошти) від окупаційної влади.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання, яке зафіксовано в журналі судового засідання та на аудіо-, відео- записах судового засідання, у якому відмовився від виклику та допиту інших свідків обвинувачення, які зазначені у реєстрі досудового розслідування кримінального провадження, який долучений до обвинувального акту, з урахуванням відсутності необхідності виклику, а також у зв`язку із не встановленням фактичного місце знаходження останніх.

Документи.

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2022 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000097 за результатами моніторингу мережі "Telegram", а саме сторінки "База зрадників по Херсону та півдню України";

-Рапортом про виявлення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України) за результатами моніторингу мережі "Telegram", а саме сторінки " ІНФОРМАЦІЯ_2 ";

-Протоколом огляду від ІНФОРМАЦІЯ_3 із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому міститься відеозвернення ОСОБА_6 , яка, як зазначено у виступі «заместитель главы Новотроицкой военно-гражданской администрации»;

-Протоколом огляду від 30.11.2022 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій міститься інформація щодо колабораційної діяльності ОСОБА_6 , а саме зайняття посади «заместителя главы Новотроицкой военно-гражданской администрации»;

-Протоколом огляду від 16.02.2023 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій містяться фотозображення та інформація, з якої вбачається, що «заместитель главы Новотроицкой ВГА ОСОБА_6 » прийняла участь в церемонії посвяти в юнармійці вихованців Новотроїцького ДБОУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

-Протоколом огляду від 20.03.2023 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій містяться фотозображення та інформація, з якої вбачається, що «заместитель главы Новотроицкой ВГА ОСОБА_6 » в рамках російської акції «К международному дню книгодарения» дарує школярам Олександрівскої школи дитячу літературу»;

-Протоколом огляду від 21.03.2023 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій містяться фотозображення та інформація, з якої вбачається, що «заместитель главы Новотроицкой ВГА ОСОБА_6 » організовує для жителів Новотроїцького муніципального округу святкування Масляної;

-Протоколом огляду від 22.03.2023 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій містяться фотозображення та інформація, з якої вбачається, що «заместитель главы Новотроицкой ВГА ОСОБА_6 » вітає чоловіків зі святом «23 февраля, Днём защитника Отечества!»;

-Протоколом огляду від 31.03.2023 року із оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється публікація у соціальній мережі інтернет, а саме в Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій містяться фотозображення та інформація, з якої вбачається, що «заместитель главы Новотроицкой ВГА ОСОБА_6 » прийняла участь в урочистих заходах, присвячених святкуванню Дня працівника культури в росії;

-Протоколом огляду від 31.03.2023 року із PDF-файлами та оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється сторінка в мережі Інтернет під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де розміщена Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб держави-агресора, яка містить відомості щодо державної реєстрації так званої «Новотроицкой военно-гражданской администрации»;

-Протоколом огляду від 07.04.2023 року із PDF-файлами та оптичним диском до нього, де об`єктом огляду являється офіційний сайт так званої «Адміністрації Херсонської області РФ», де розміщено наказ голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області від 29.08.2022 року № 37-у «Про затвердження положення про Новотроїцьку військово-цивільну адміністрацію» та саме положення про Новотроїцьку військово-цивільну адміністрацію держави-агресора.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, з конфіскацією майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін, до набранням вироку суду законної сили.

Строк відбування призначеного покарання розраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається захиснику обвинуваченого відповідно до абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору.

Інформація про вирок суду публікується у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст.297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .