Провадження № 1-кс/752/7914/23
У Х В А Л А

06.10.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополь, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України у кримінальному провадженні № 0000218 від 09.11.2018, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000218 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України. Клопотання погодив прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 09.11.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим створено не передбачене конституцією та законами України збройне формування - так звана «Самооборона Криму», яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Також, у зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього та порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, що полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки збройним силам Російської Федерації, придушення організованого опору «проукраїнсько» налаштованого населення на тимчасово окупованій території півострову Крим, депортації населення з Автономної Республіки Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, нападі на підприємства, установи, організації, громадян, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях півострову Крим та мало загальну координацію керівництва.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Конституції України на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вище зазначений час непередбаченого конституцією та законами України збройного формування так званого «Самооборона Криму», ОСОБА_5 , діючи навмисно, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у м. Сімферополі, після співбесіди з невстановленими y ході досудового розслідування «ватажками» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до непередбаченого конституцією та законами України збройного формування «Самооборона Криму» на посаду «бійця».

Так, 22.03.2014, приблизно в обідній час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи «бійцем так званої Самооборони Криму», Криму», разом із іншими невстановленими особами вказаного збройного формування маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, прибув до території 204 Севастопольської бригади тактичної авіації імені АДРЕСА_2 , військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України («Аеродром Бельбек») розташованої у АДРЕСА_3 .

Того ж дня, у період часу з 15 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі склад « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування та завдання незаконного створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько - політичного характеру методами військових операцій, відповідно до розподіленої йому ролі, шляхом погроз застосування фізичної вогнепальної зброї, у випадку непокори, проник на територію зазначеного стратегічного об`єкту, протиправно зайнявши його приміщення, об`єкти та контрольно-пропускний пункт, з метою недопущенні на територію військової частини «проукраїнсько» налаштованого населення.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 204 Севастопольська бригада тактичної авіації імені ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частини НОМЕР_1 Збройних сил України (« ІНФОРМАЦІЯ_4 ») була захоплена у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана через позбавлення підрозділів Збройних Сил України можливості оперативного реагування на військову агресію.

У подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим ОСОБА_5 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За возвращение Крыма».

26.07.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

Відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та

м. Севастополі підозрюваний ОСОБА_5 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_5 переховується на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260

КК України.

На обґрунтування необхідності обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені, п. п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі викладеного слідчий просить про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в АР Крим та

м. Севастополі за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 09.11.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 260 КК України.

19.10.2018 старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та

м. Севастополі за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260

КК України.

Відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та

м. Севастополі підозрюваний ОСОБА_5 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що свідчить про наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 переховується на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на території Автономної республіки Крим, яка тимчасово окупована російською федерацією, яка, відповідно до постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», визнана державою-агресором.

З метою виконання вимог КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_5 опубліковано на офіційному вебсайті ГУНП в АР Крим та

м. Севастополі.

26.07.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

Вбачається, що повістки про виклик ОСОБА_5 на 25.09.2023, 26.09.2023, 27.09.2023 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 19.09.2023 за № 188 (7586), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 08.09.2023.

Разом з тим, 25.09.2023, 26.09.2023, 27.09.2023 підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважність причин неприбуття не повідомляв.

Вище вказані факти свідчать, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіями: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який пояснив про обставини участі ОСОБА_5 у діяльності не передбаченого законом збройного формування; протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_6 особи за фотознімками, відповідно до яких він впізнав ОСОБА_5 як особу, яка приймала участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування; інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний

ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, який у відповідності до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Як встановлено вище, ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим постановою слідчого від 26.07.2023, у зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_5 , останнього оголошено у державний та міжнародний розшук.

Матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути призначена у разі визнання його винуватим, будучи не ізольованим від суспільства, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи стадію кримінального провадження (досудове розслідування), необхідність подальшого збирання доказів, зважаючи на обізнаність підозрюваного щодо деяких даних про учасників кримінального провадження, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснити спроби впливу на свідків з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При цьому ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого

п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, а також відомості про те, що підозрюваний перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією, і на даний час переховується від органу досудового розслідування, останній в подальшому може бути задіяним у здійсненні збройної агресії відносно України. З огляду на зазначене, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КПК України, є тяжким злочином, та доведених стороною обвинувачення трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до статей 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміноване діяння, зважає на відомості про те, що ОСОБА_5 був оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1