Справа № 496/350/23
УХВАЛА

(резолютивна частина)

13 лютого 2024 року смт. Овідіополь

колегія суддів Овідіопольського районного суду Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 10.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Восточне Сєровського району Свердловської області рф, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На стадії судового провадження судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор". В подальшому вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.12.2023 року застосовано до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор", до 15.02.2024 року.

Закінчити судовий розгляд кримінального провадження до 15.02.2024 року неможливо, дане кримінальне провадження перебуває лише на стадії підготовчого провадження.

13.02.2024 прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 строком на 60 діб, мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого їй особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, є прихильницею країни-агресора, має родичів та друзів, які проживають на території РФ, тому матиме можливість: переховуватися від суду, в тому числі на тимчасово окупованій території чи на території РФ; незаконно впливати на свідків вчиненого нею злочину; продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав повністю з викладених в клопотанні підстав.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заперечили проти клопотання та просили суд в його задоволенні відмовити, змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки матеріали кримінального провадження не містять достатніх та належних доказів щодо вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення. Продовження існування ризиків, зазначених прокурором в клопотанні, жодним чином не підтверджується. Крім того, обвинувачена раніше не судимий, має постійне місце проживання на території Одеського району, в неї є на утриманні малолітня дитина.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію своїх захисників, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розглядупитання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якийз астосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність обрання запобіжних заходів є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання, сукупністю даних про матеріальний та соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої, колегія суддів враховує її особу, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню доньку, однак обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки держави під час дії воєнного стану, при цьому має родичів на непідконтрольній території.

Судом встановлено, що підстави як обрання так і продовження дії виключного запобіжного заходу обвинуваченій є цілком обґрунтованими, встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, на час розгляду клопотання не зменшились.

Окрім того, приймаючи до уваги характер вчинення злочинів та покарання, яке може бути призначене обвинуваченій лише у виді позбавлення волі, на даний час є доцільним продовження віжносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку передбаченого діючим КПК України, з метою забезпечення судового провадження та виконання завдань кримінального судочинства, а саме швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 квітня 2024 року включно, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.02.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3