Справа № 293/2314/21
Провадження № 1-кс/293/22/2023
УХВАЛА

09 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001492 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 справа №293/2314/21 передана судді ОСОБА_6 для розгляду.

08.11.2023 від обвинуваченого надійшла заява про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 ,

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження у справі № 293/2314/21 обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, у зв`язку з тим, що він уважає, що суд ставиться до нього упереджено, не об`єктивно розглядає справу, він не довіряє такому складу суду. Правовою підставою для відводу зазначає ч.4 ст. 75 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву просив її задовольнити. Зокрема, вказав, що підставою для відводу судді ОСОБА_6 є незгода з його процесуальними рішеннями у справі , вважає, що суддя зацікавлений у розгляді справи , оскільки при розгляді клопотань підтримує сторону прокурора.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що кожен має право на розгляд справи безстороннім, незалежним та справедливим судом. Заяву просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вказав на безпідставність заяви обвинуваченого, тому просив відмовити у її задоволенні.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлені своєчасно та належним чином.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень по суті заяви не подав.

Згідно положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, неявка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз змісту ст. 80 КПК України вказує на те, що заява про відвід судді має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до ст. 81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст.35 цього Кодексу.

Розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 , суд уважає її необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається обвинувачений які, на його думку, вказують на неупередженість і не об`єктивність судді з розгляду кримінального провадження є необґрунтованими.

Подана заява про відвід не містить посилань на підстави, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами 75-76 КПК України. Доводи заявника про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_6 ґрунтується на особистих суб`єктивних переконаннях обвинуваченого та фактично зводяться до його незгоди з процесуальними рішеннями судді.

Заява про відвід судді ОСОБА_6 мотивована виключно тим, що обвинувачений уважає, що суд ставиться до нього упереджено та не об`єктивно розглядає справу та те, що він недовіряє суду.

Обставин, які свідчать про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_6 , що викликають у свою чергу недовіру обвинуваченого, останній не наводить та не зазначає доказів, які б на це вказували.

Суд зазначає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

При вирішенні вказаної заяви обвинуваченого про відвід судді, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність слідчого судді презюмується.Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Суд не вважає лише подання заяви обвинуваченого заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа N 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа N 9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що зміст поданої заяви обвинуваченого про відвід судді містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, фактично заява обвинуваченого ґрунтується на незгоді останнього з процесуальними рішеннями судді, проте подана заява не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Отже, підстави для відводу судді, передбаченні ст. ст.75,76 КПК України, які б були мотивовані та належним чином підтверджені заявником не наведені та судом не встановлені.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 75,76,80,81КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001492 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Людмила ЛОСЬ