ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5060/21 Номер провадження 11-кп/814/2106/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001704 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.08.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується за ч.4 ст. 187 ст. 257 КК України у тому, що ОСОБА_7 у період з початку серпня 2020 року по 03.09.2020 створив та очолив озброєну банду до якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші не встановлені особи, з метою нападу на окремих осіб, брали участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі на засновника; TOB TASCOM ОСОБА_10 , що мав місце 02.09.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

02.09.2020 приблизно о 23.00 год. діючи у складі організованої групи - озброєної банди ОСОБА_7 з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами із застосуванням пістолету-револьверу здійснили розбійний напад на засновника TOB TASCOM ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , у результаті чого ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості та спричинена матеріальна шкода в особливо великому розмірі на суму 34995317 гривень 50 копійок.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді справи у вчиненні обвинуваченими особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що він злочини не вчиняв, в його діях відсутній склад злочинів, передбачених ст. 187, ст. 257 КК України та прокурор в клопотанні не обґрунтовує необхідність продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки потерпіла допитана, безпідставно зазначено про наявність іншого кримінального провадження щодо нього, відсутні докази того, що він ухилявся від суду чи органу досудового розслідування.

Вказує, що йому та адвокату не було вручено прокурором клопотання про продовження строку запобіжного заходу.

Зазначив, що поза увагою суду залишилося незаконне затримання.

Вказав на тривале перебування його під вартою у зв`язку з чим у нього погіршився стан здоров`я, а тому подальше тримання під вартою є катуванням.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді застави може забезпечити його належну поведінку.

Не враховано наявність у нього постійного місця проживання, позитивну характеристику, його вік.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001704 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_11 за ч.4 ст. 187 ч.1 ст. 209 КК України. В судовому засіданні 07 червня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.08.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів судом перевірялося неодноразово під час обрання та продовження строку запобіжного заходу. 28.07.2021 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду. Тому, всі доводи щодо непричетності обвинуваченого у вчиненні злочинів, кваліфікації кримінальних правопорушень або відсутності вини мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені організованою групою, у тому числі іншими особами, не встановленими органом досудового розслідування, та з використанням зброї, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, обвинувачений заперечує свою причетність до вчинення злочинів, що також вказує на те, що перебуваючи на волі, він може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин провадження, зокрема впливати на потерпілу, яку суд може викликати для повторного чи додаткового допиту.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Наявність місця проживання та позитивної характеристики є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Тобто, обвинувачений не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Незаконність затримання, про що зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не є предметом перегляду та не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо правильності процесуальних дій органів досудового розслідування під час затримання, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не розглядаються.

Колегія суддів враховує надані обвинуваченим та його захисником документи про наявність у ОСОБА_7 захворювань, проте стороною захисту не надано та матеріали справи не містять доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_7 перешкоджає утриманню його в умовах ізоляції, або доказів неможливості отримати медичну допомогу в умовах установи попереднього ув`язнення.

Як вбачається з листа завідувача ПММЧ №23 від 15.06.2023 медична допомога в умовах Полтавської міської медичної частини № 23 ОСОБА_7 надається відповідно до чинних нормативно-правових актів. В разі необхідності за медичними показниками ув`язнений може бути направлений до територіальних лікувальних закладів МОЗ України за закріпленістю. Його стан здоров`я є стабільним задовільним з урахуванням наявних у нього захворювань, продовжує перебувати під постійним динамічним наглядом медичних працівників та отримує призначене лікування.

Доводи ОСОБА_7 про те, що тривале перебування під вартою є невиправданим, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції вирішує питання про продовження строку тримання під вартою на підставі наявних в матеріалах провадження документів. Питання про продовження строку тримання під вартою є невідкладним. При цьому, чинне кримінальне процесуальне законодавство передбачає можливість учасників провадження заявляти клопотання в судовому засіданні, які долучаються до матеріалів справи. У разі необхідності учасники провадження можуть заявити суду клопотання про надання їм часу для ознайомлення з поданим клопотанням.

З журналу судового засідання вбачається, що прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою в судовому засіданні та захисник чи обвинувачений не зверталися до суду з проханням надати їм час для ознайомлення з цим клопотанням.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4