16.08.2023 Справа № 756/4597/23
Провадження № 1-кп/756/1154/23
Справа № 756/4597/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт Летичів Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент інкримінованого кримінального правопорушення обіймав посаду пожежного-рятувальника 25-ДПРЧ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_4 , пожежний-рятувальник 25 ДРПЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві під підпис був ознайомлений з п. 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593, п. 1 ст. 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого законом України від 05.03.2009 року № 1068- VI, п. 1 контракту про проходження служби цивільного захисту та ст. 336-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи обізнаним та достовірно знаючи вищевказані вимоги нормативно-правових актів, діючи умисно, а саме усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження служби цивільного захисту, та з мотивів небажання переносити труднощі такої служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів керівництва командирів, за відсутності законних підстав та поважних причин 10.06.2022 року та 11.06.2022 року умисно ухилився від проходження служби цивільного захисту та самовільно не з`явився до місця розташування 20-ДРПЧ ГУ ДСНС України у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гороїв Полку Азов, 6.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 10.06.2022 року та 11.06.2022 року, тобто в умовах особливого періоду, пов`язаного з воєнним станом, незаконно перебував поза межами 25-ДРПЧ ГУ ДСНС України у м. Києві з метою ухилення від служби цивільного захисту. Протягом відсутності на території 25-ДРПЧ ГУ ДСНС України у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гороїв Полку Азов, 6, молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_4 обов`язки зі служби цивільного захисту за посадою не виконував, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до служби цивільного захисту, про вчинене ним ухилення служби цивільного захисту та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від проходження служби цивільного захисту в особливий період вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336-1 КК України.

7 квітня 2023 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання йому за ст. 336-1 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 , просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення ст. 475 КПК України з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частинами 1 та 2 ст. 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

За ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вище вимоги узгоджуються з положенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зазначає, що саме укладення сторонами угоди про визнання винуватості сприяє ефективному судовому розгляду, упродовж розумного строку спрямованого на прискорення кримінального провадження (справи «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Ютраєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчить про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_4 і що в його діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 336-1 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 стороною обвинувачення, визначена правильно.

Згідно положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Потерпілих від злочину немає. Угода, сторонами укладена під час підготовчого провадження в суді, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції статті 336-1 КК України, а застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого, який на обліку в центрі зайнятості та у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною ч. 7 ст. 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.

Таким чином, угода про визнання винуватості укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні

Керуючись ст.ст. 314, 315, 373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 7 квітня 2023 року між прокурором третього відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000247.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя