ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2382/23 Справа № 171/392/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачено ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження № 0000001 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, з повною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 14.03.2012 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 2) 31.05.2013 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.04.2016 року з Софіївської виправної колонії Дніпропетровської області № 45 на не відбутий строк 10 місяців 12 днів; 3) 13.12.2018 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений 30.07.2019 року по відбуттю строку покарання; 4) 24.06.2019 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 27.09.2022 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 2 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 , 01.10.2022, приблизно о 20 год. 05 хв., через незачинену хвіртку проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом злому навісного замка проник до квартири 1 вищевказаного будинку, де за допомогою металевого полотна обрізав та викрав апарат опалюваний газовий побутовий марки «Вулкан» модель «10-(Е)», вартістю 4854,94 грн. Далі ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на вищевказану суму.

Він же, 05.11.2022, приблизно о 20 год. 05 хв., через паркан переліз на територію подвір`я будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом злому навісного замка проник до літньої кухні, звідки викрав водонагрівач марки «ROUND» модель «VMR-80», вартістю 2988,30 грн, насосну станцію марки «Marina» модель «CAM 80/22-HL», вартістю 4854,68 грн. Далі ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 7842,98 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 , 22.11.2022, приблизно о 10 год. 05 хв., через незачинену хвіртку зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через незачинені вхідні двері проник до вищевказаного будинку, звідки викрав бензопилу «Тайга NEW» модель «БП-3850», вартістю 2303,46 грн. Далі ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність обраної судом кваліфікації, просить вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 рокускасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок в цій частині та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; в іншій частині вирок суду залишити без змін. Зазначає, що обвинувачений раніше 4 рази засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, зокрема і тяжких, тричі відбував реальне покарання, всі судимості в установленому законом порядку не погашені. Звертає увагу, що звільнившись 27.09.2022 року із місць позбавлення волі після відбуття покарання, ОСОБА_6 одразу, через 3 дні, починаючи з 01.10.2022 року, знов розпочав злочинну діяльність, загалом вчинив 3 епізоди крадіжок та завдав потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму понад 15 000 грн., тобто обвинувачений активно продовжив свою злочинну діяльність, що красномовно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має низькі соціальні зв`язки, а саме не перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців немає, офіційно не працевлаштований, що підвищує ризик вчинення ним інших аналогічних злочинів, а тому, на думку прокурора, призначення йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України не сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, будучиповідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченою, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Що ж стосується покарання, призначеного судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що воно не відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність та особі обвинуваченого ОСОБА_6 , внаслідок м`якості.

З вироку суду І інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засідання провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, надав визнавальні покази.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Колегія суддів вважає, що при призначені покарання ОСОБА_6 та застосуванні вимог ст.ст. 75, 76 КК України судом І інстанції не в повній мірі взято до уваги особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_6 визнав вину в повному обсязі, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є раніше неодноразово судимою особою, а саме 4 рази засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, зокрема і тяжких, тричі відбував реальне покарання, всі судимості в установленому законом порядку не погашені, однак, належних висновків не зробила, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, як безробітний на обліку не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, натомість, звільнившись з місць позбавлення волі одразу, через 3 дні, починаючи з 01.10.2022 року, знов розпочав злочинну діяльність, загалом вчинив 3 епізоди крадіжок та завдав потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму понад 15 000 грн., тобто обвинувачений активно продовжив свою злочинну діяльність, що красномовно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, зазначене свідчить про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що, з урахуванням відсутності постійного законного джерела доходу, є причиною вчинення ним повторних кримінальних правопорушень проти власності.

Колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має низькі соціальні зв`язки, а саме не перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців немає, офіційно не працевлаштований, що підвищує ризик вчинення ним інших аналогічних злочинів, а тому, на думку колегії суддів, призначення йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України не сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України

Ухвалюючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, суд не навів у вироку переконливих доводів про доцільність такого звільнення з випробуванням, а лише вказав на дані про особу обвинуваченого та послався на обставини, що пом`якшують його покарання. Чим небезпечнішим для суспільства є вчинений злочин, тим вужча повинна бути сфера застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Визнання обвинуваченим вини у скоєнні інкримінованого злочину та щире каяття були враховані при призначенні виду і міри покарання, що колегія суддів вважає підставою для призначення покарання у мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, але не можуть безумовно слугувати підставою для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбуття призначеного судом покарання. Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним під час апеляційного розгляду, що він добровільно відшкодував шкоду, не є слушними, оскільки вилучене в нього викрадене майно було повернено потерпілим працівниками поліції.

Скоєння зазначеного кримінального правопорушення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі, але без застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів і буде відповідати засадам ст. 65 КК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного та ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який класифікується за ст. 12 КК України, як тяжкий злочин, суспільну небезпечність вчиненого діяння, особу винного, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування положень ст.ст. 75,76 КК України, а тому доводи прокурора про призначення ОСОБА_6 несправедливого покарання внаслідок його м`якості є обґрунтованими, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду І інстанції і ухвалює новий вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Будь-яких виключних обставин справи, які б свідчили про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене колегія суддів постановляє свій вирок та призначає покарання необхідне для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, а тому строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 рокувідносно ОСОБА_6 - скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покаранняза ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: