ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 29.12.2020 року за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 24 травня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем, із середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 24 травня 2023 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом, 19 грудня 2020 року близько 13 год., знаходячись в приміщенні контейнера № НОМЕР_1 на КП МТК «Калинівський ринок», що розташований по вул. Калинівська, 13 в м. Чернівцях, діючи умисно, не зважаючи на присутність інших осіб, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загально прийнятими правилами поведінки в суспільстві, порядності та добропристойності, умисно почав перекидати речі, при

ЄУНСС: 726/464/21 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/278/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

цьому свої дії обумовлював нецензурними словами та лайкою. Під час вчинення вказаного правопорушення на неодноразовізауваження з боку продавця контейнера не реагував, при цьому зухвало продовжував свої протиправні дії спрямовані на пошкодження та знищення чужого майна. Під час протиправних дій ОСОБА_6 , робота торгівельного контейнера № 344 на КП МТК «Калинівський ринок» була зірвана.

Окрім цього, під час спроби потерпілої ОСОБА_10 , припинити протиправні діяння, які вчиняв ОСОБА_6 , останній намагався декілька раз нанести тілесні ушкодження, в подальшому діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, за які настає кримінальна відповідальність, наніс ОСОБА_10 один удар в області обличчя, від якого остання втратила рівновагу та впала.

Відповідно до висновку експерта, у ОСОБА_10 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: синця в поперековій ділянці з ліва, які відповідно до висновку експерта № 1251 екс. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 вбачається, що він просить закрити вищевказане кримінальне провадження, оскільки вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України є необґрунтованим і не підтвердженим належними та допустимими доказами.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок районного суду є незаконним, ухваленим з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, із порушенням принципів верховенства права та законності, рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності і безпосередності дослідження доказів.

Стверджує, що в порушення вимог процесуального закону судом у мотивувальній частині вироку викладено зміст доказів сторони обвинувачення, без посилання на підстави відхилення доказів сторони захисту та доказів, здобутих під час судового розгляду, які спростовують пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 296 КК України.

Зазначає, що події, при існуванні обставин описаних у матеріалах даного кримінального провадження, мали місце в час поза встановленим режимом роботи ринку, були коротко-терміновими і не могли зірвати роботу торгівельного контейнера № 344 на ринку, що спростовує висунете обвинувачення в цій частині.

Вважає недопустимими доказами: - відеозапис подій в контейнері № 344 на КП МТК «Калинівський ринок» від 19.12.2020 року, який визнаний постановою від 29.12.2020 року старшого інспектора дізнання СД Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 речовим доказом, оскільки відсутні докази його отримання в законний спосіб; - постанову про призначення судово-медичної експертизи від 29.12.2020 року; - висновок судово-медичної експертизи № 1251 екс. від 30.12.2020 року, оскільки під час проведення судово-медичної експертизи використовувалися копії медичної документації, що є порушенням вимог Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України 17.01.1995 року № 6, зареєстрованої в МЮ України 26.07.1995 року за № 254/790; - протокол огляду відеозапису від 29.12.2020 року; - постанова про визнання речовим доказом диску з відеозаписом від 29.12.2020 року; - протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою від 29.12.2020 року; - файли відеозаписів, що зберігаються на диску при матеріалах справи.

При цьому стверджує, що походження тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілої можуть бути не пов`язані із конфліктом 19.12.2020 року з подружжям ОСОБА_13 і могли бути отримані потерпілою раніше при інших обставинах. Те, що вищевказані тілесні ушкодження виникли у потерпілої 19.12.2020 року є припущенням, яке спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи № 114 від 10.01.2022 року.

Звертає увагу суду на те, що між подружжям ОСОБА_13 та потерпілою існували тривалі неприязні стосунки з приводу здійснення ними підприємницької діяльності.

Також зазначає про невідповідність змісту повідомлення про підозру, врученого на стадії досудового розслідування та кваліфікації дій особи, змісту пред`явленого обвинувачення та здійснення заміни двох перших листків повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 125 КК України, які не містять підпису підозрюваного і його захисника, на інші за ч. 1 ст. 296 КК України

На думку захисника, вручений 25.03.2021 року обвинуваченому обвинувальний акт був не затверджений прокурором, і як наслідок є порушення порядку пред`явлення обвинувачення, що є істотне порушення вимог КПК України.

Окремо зазначає, що на стадії судового розгляду обвинувачений відмовився від надання показів і він не визнавав і не міг визнавати факт спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що спростовує зазначені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення твердження про визнання такого факту.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 вбачається, що він просить виправдати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги аналогічного змісту доводами, які викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 .

При цьому стверджує, що районний суд ухвалив своє рішення на підставі недопустимих доказів та при наявності підстав для виправдання та закриття провадження по справі, допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що є істотним порушенням закону.

Вважає, що у витягу ЄРДР зазначені не правдиві дані щодо заяви від ОСОБА_10 .

Зазначає, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор та слідчий вважають встановленими.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Однак надійшло заперечення від прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_14 , зі змісту якого вбачається, що він просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 24.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_15 , 1969 р. н., засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_16 , які будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися, та не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які просили подані апеляційні скарги задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у них, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданих апеляційних скарг, оскільки вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Приписами ст. 370 КПК України встановлено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вирок районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційних скаргах сторони захисту про те, що вирок суду є необґрунтований, оскільки відсутні докази, які б підтверджували в діянні останнього складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), суд обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи допитаною в судовому засіданні районного суду пояснила, що вона близько місяця працює на МТК «Калинівськиій ринок», контейнер № 344, продавцем. Поруч в контейнері займаються реалізацією верхнього одягу подружжя ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вказує також, що ніяких конфліктів з сусідами по контейнеру у неї немає. Однак, 19.12.2020 року вона продала куртку жінці для її дочки, яку пізніше жінка повернула їй та сказала, що сусідка по контейнеру сказала їй, що вона піднімає ціни. І тоді вона зателефонувала своєму роботодавцю, ОСОБА_19 і розповіла про конфлікт, на що вона сказала взяти гроші в іншому контейнері та повернути їх покупцю і коли проходила повз сусідів ОСОБА_17 запитала її, навіщо так робити, на що остання нецензурно їй відповіла. Коли вона повернулася, віддала жінці гроші і забрала куртку. Після цього, зайшла в свій контейнер, через пару хвилин в контейнер забіг ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, за ним його дружина і він почав наносити зразу удари, спочатку в обличчя і штовхнув її на стілець, вона впала на стілець і він розламався. Потім вона піднялась і ОСОБА_6 знову її штовхнув і вона впала на залізну стійку. Потім цей конфлікт побачив ще один сусід, ОСОБА_20 і заступився за неї, але ОСОБА_21 його також вдарив і він впав, і ОСОБА_21 почав його копати ногами по різним частинам тіла. Пояснила також, що в контейнері речі були розкидані та поламані манекени. Вказує також, що до моменту конфлікту вона обвинуваченого знала лише візуально, особисто з ним у неї конфлікту, не було. Просила суд покарати його згідно чинного законодавства.

Допитаний в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_20 пояснив, що 19.12.2020 року він перебував на своєму робочому місці, і побачив, що до потерпілої ОСОБА_22 забіг ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , і він, ОСОБА_21 зразу почав її штовхати в контейнері, нецензурно виражатися в сторону ОСОБА_22 , почав перевертати манекени, коли він це почув, одразу зайшов до контейнеру і побачив, як ОСОБА_21 штовхнув ОСОБА_22 на підлогу та наносив їй удари кулаком в область голови. Вказує також, що він почав розбороняти їх, але ОСОБА_21 налетів на нього і почав наносити удари і йому, руками та ногами по різним частинам тіла. Вказує також, що подружжя ОСОБА_13 знаходились в стані алкогольного сп`яніння, оскільки святкували свято «Миколая». Вказує, що йому відомо, що у ОСОБА_10 купили куртку, а пізніше у ОСОБА_17 купили цю куртку дешевше.

Свідок ОСОБА_23 , допитана в судовому засіданні районного суду надала аналогічного змісту пояснення з поясненнями, які були надані свідком ОСОБА_20 , при цьому додала, що здійснює торгівлю на МТК «Калинівський ринок» та її робоче місце знаходиться напроти контейнера, де продавала потерпіла ОСОБА_10 .

У колегії суддів немає підстав недовіряти показам потерпілої, свідків, оскільки вони в ході проведення судового розгляду даного кримінального провадження були попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправді показання.

При цьому, покази вказаних осіб узгоджуються і з іншими доказами, які було безпосередньо досліджено судом, зокрема: - протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 28.12.2020 року, з якого вбачається, що 19.12.2020 року близько 14.30 год перебуваючи в контейнері № 344 на МТК «Калинівський ринок», що по вул. Калинівській 13 а м. Чернівців в ході раптово виниклого конфлікту завдав тілесні ушкодження громадянин ОСОБА_21 , який здійснює підприємницьку діяльність поруч. (т. 1 а. к. п. 14); - висновком експерта № 1251 екс 30.12.2020 року з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 виявлено наступне тілесні ушкодження синець в поперековій ділянці зліва; дане тілесне ушкодження виникло в результаті дії твердого тупого предмету по строку виникнення може відповідати 12-15 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи і відносяться до Легких тілесних ушкоджень; не виключається можливість виникнення даного тілесного ушкодження виявленого у гр. ОСОБА_10 при обставинах та механізмі відображеному в її додатковому допиті та в хорді проведення слідчого експерименту з останньою, а також за будь-яких інших обставинах (т. 1 а. к. п. 25-26); - протоколом огляду відеозапису від 29.12.2020 року, на відеозаписі відображено торговий контейнер № НОМЕР_1 в якому здійснювала торгову діяльність ОСОБА_10 , з відеозапису видно, як до контейнеру ОСОБА_22 підходить ОСОБА_6 та стрімко наближається до потерпілої ОСОБА_24 та починає її штовхати та наносити тілесні ушкодження; далі видно, як продовжується конфлікт; та видно, як сусід по торгівлі ОСОБА_20 втрутився у вказаний конфлікт та розборонив учасників конфлікту; видно, що ОСОБА_6 після того, як в ситуацію втрутився ОСОБА_20 почав штовхати останнього та наніс йому удар, внаслідок чого пошкодив виставкові манекени із одягом та вчинив безлад; ДВД диски упаковані в білий конверт та долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а. к. п. 29-33); - протоколом слідчого експерименту від 29.12.2020 року та фото таблицями до нього, з якого вбачається, як та яким способом потерпілій ОСОБА_10 були нанесені тілесні ушкодження (т. 1 а. к. п. 35-39).

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України, а тому посилання сторони захисту про те, суд належним чином не дослідив докази, а тому безпідставно визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційних скарг.

Невизнання вини ОСОБА_6 , колегія суддів розцінює, як обрану лінію захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зважаючи на зазначене та відсутності в апеляційних скаргах захисників обвинуваченого обґрунтування того, в чому саме на їх думку полягає неповнота та неправильність дослідження судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні, які на переконання апеляційного суду досліджені без порушень вимог КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення їх клопотання про повторне дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні.

Не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту щодо необґрунтованості обвинувачення в частині неповноти відомостей, зазначених в обвинувальному акті, та неточностях щодо часу вчинення кримінального правопорушення, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Що стосується формулювання обвинувачення, зокрема, в частині години (… конфлікт мав місце близько 13:00 год…), на що особливо звертає увагу сторона захисту у своїх апеляційних скаргах, так як із змісту інших доказів вбачається, що конфлікт мав місце близько 14:00 год, або ж 15:30 год, то судова колегія апеляційного суду вважає, що достовірно відомо із змісту усіх досліджених судом доказів, які зібрані послідовно та у своїй сукупності встановлюють той факт, що конфлікт відбувся в обід 19.12.2020 року на території контейнера № 344, що знаходиться на КП МТК «Калинівський ринок», що розташований по вул. Калинівська 13 м. Чернівців.

Зміст обвинувального акту повністю узгоджується із зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, дослідженими у суді та які суд першої інстанції вірно взяв до уваги та надав їм належну і вірну оцінку.

Також колегія суддів вважає нікчемними твердження апелянтів щодо безпідставного неврахування районним судом показів свідків захисту, оскільки суд першої інстанції вірно оцінив їх критично та не взяв їх до уваги, так як жоден із свідків: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , не описали чітко подій, які мали місце в приміщенні контейнеру № НОМЕР_1 на КП МТК «Калинівський ринок» 19.12.2020 року, а навпаки плуталися у своїх показах, при цьому, жоден із допитаних свідків сторони захисту, окрім ОСОБА_25 , не був присутнім особисто при конфлікті ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , оскільки не заходили до вищевказаного контейнеру та не бачили того, як обвинувачений наносив ОСОБА_10 тілесні ушкодження та розкидав манекени у контейнері, не бачили і факту того, що свідок ОСОБА_20 19.12.2020 року заступався за потерпілу та сам отримав тілесні ушкодження від рук обвинуваченого.

Не встановлено колегією суддів, як про те апелює сторона захисту, і порушень вимог КПК під час вилучення та в подальшому огляду і визнання відеозапису від 19.12.2020 року речовим доказом у справі (ДВД диски упаковані в білий конверт та долучені до матеріалів кримінального провадження) (т. 1 а. к. п. 29-33).

Інші наведені в апеляційних скаргах стороною захисту доводи мають формальний характер та вже були предметом розгляду в районному суді, у зв`язку із чим, судова колегія апеляційного суду не наводить доводи на їх спростування.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Покарання призначене ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції інкримінованої йому статті. Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, і призначено покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 - задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 24 травня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3