Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 127/2303/16-к
Номер провадження 1-в/948/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-9 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» стосовно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 15.06.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

Суть подання

У квітні 2023 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2018р. засуджений за ч.3 ст.286 КК України на 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. За ухвалою Машівського районного суду від 04.01.2022р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання період з 05.11.2018р. по 27.05.2019р. з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі. Станом на 14 квітня 2023 року відбув строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому комісією установи 20.04.2023р. прийнято рішення, що до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки ставлення засудженого до покарання є неоднозначним та його позиція є протилежною щирому каяттю, а допущені два порушення свідчать про те, що він не усвідомив ступінь своєї вини. Будь-яких дій щодо відшкодування шкоди потерпілим не вчиняв, а обмежився лише зверненням до виконавчої служби про направлення виконавчих листів. Отже на даний час підстави стверджувати, що він довів своє виправлення відсутні.

Представник ВК (№ 9) подання підтримав з викладених у його змісті підстав, охарактеризував засудженого виключно з позитивного боку, як особу, яка усвідомила свій вчинок, останній звертався до працівників установи та йому було роз`яснено можливість звернення до виконавчої служби, працює, а також намагається допомагати представникам установи, неодноразово заохочувався, а тому вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений з поданням погодився, повідомив, що спочатку себе невірно повів, оскільки така була позиція захисників, в подальшому все усвідомив, вину визнає, щиро жалкує про вчинене. На початку відбування покарання дійсно допустив два порушення, але в подальшому намагався виправитися, постійно працював та навіть шукав роботу.

Захисник з поданням погодився та повідомив, що невизнання засудженим вини було пов`язано з позицією захисників, тоді як на даний час засуджений вину визнає, довів своє виправлення про що свідчать 11 заохочень, працює на фермі, хоча є міським жителем, погасив судові витрати, звертався до виконавчої служби щодо виконавчих листів потерпілих, але останній такі не подавали, що може свідчити навіть про пропуск строку на їх пред`явлення, хоча засуджений готовий сплачувати кошти. За таких обставин, існують всі підставі для задоволення подання.

Докази, на підтвердження доводів подання

Судом установлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 5 листопада 2018 року, кінцевий строк 14 квітня 2028 року, прибув до Машівської ВК (№9) 12.08.2019р.

Так, згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав два стягнення у вигляді попередження та догани за зберігання заборонених предметів та порушення розпорядку дня, які були застосовані 04.10.2019р. та 23.01.2020р. (погашено 23.07.2023), після чого одинадцять разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 01.02.2023р. (а.с.4-5).

Засуджений характеризується як особа, що довела своє виправлення, працевлаштований підсобним робітником на підприємстві установи, до роботи відноситься добросовісно, до виконання робіт по благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, з іншими засудженими не конфліктний, приймає участь у виховних заходах, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, на профілактичному обліку не перебуває, вину у скоєному злочині визнає, вирок суду вважає справедливим, на виконанні був один виконавчий лист на користь суду, який погашено (а.с.2-4).

Згідно висновку про ступінь виправлення засудженого він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення (а.с.6-8).

20.04.2023р. комісія установи прийняла рішення про подання матеріалів до суду відносно засудженого, як такому, що відбув строку основного покарання та довів своє виправлення (а.с.9).

З вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2018р. вбачається, що засуджений вчинив злочин 12.06.2015р. в стані наркотичного сп`яніння та внаслідок його дій дві особи загинули. Свою провину не визнав, за результатами розгляду стягнуто з засудженого на користь потерпілих 308 152, 66 грн та 150 000, 00 грн, відповідно (а.о.с.10-33).

Відповідно до ухвали Машівського районного суду від 04.01.2022р. засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 05.11.2018р. по 27.05.2019р. з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.62).

12.10.2020р. засуджений звернувся до суду з клопотанням про направлення виконавчих листів за місцем відбування покарання, а також з заявою до виконавчої служби 07.11.2022р. (а.о.с.134 т.1, 22 т.2).

За повідомленням виконавчої служби на виконанні перебуває лист лише про стягнення витрат на залучення експертів, виконавчі листи про стягнення коштів на користь потерпілих відсутні (а.о.с.23 т.2).

Згідно довідки бухгалтерії установи засуджений погасив позов на користь суду, заборгованість відсутня (а.о.с.39).

За довідками бухгалтерії засуджений був працевлаштований в установі у березні 2020 року робітником тваринництва, робітником рембуддільниці, підсобним робітником, має 100% виконання, відмов від роботи на зафіксовано (а.о.с.40-41 т.2).

Мотиви суду

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, з огляду на те, що на час вчинення засудженим злочину, редакція п.1 ч.3 ст. 81 КК України не передбачала заборони її застосування до осіб, які вчинили злочин в стані алкогольного сп`яніння, а відтак з урахуванням вимог ст. 5 КК України, п.1 ч.1 ст. 81 КК України необхідно застосувати в редакції до діяла до 17.03.2021р.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. В судовому засіданні слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Отже, доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Твердження про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого при дослідженні доказів установлено не було.

При цьому, суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, які є обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення повинні мати місце не протягом певного (короткого) періоду часу, а протягом всього строку відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи, з відбутих п`яти років, що формально дають право на умовно-дострокове звільнення, засуджений протягом перших двох років вчиняв дисциплінарні проступки, тобто лише майже протягом останніх трьох років, з часу погашення останнього стягнення, вів себе задовільно.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки засуджений формально відбув строку покарання за вчинення тяжкого необережного злочину, але за час відбування покарання двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження та догани, був офіційно працевлаштований та сумлінно відносився до праці, вживав заходи з метою погашення позовів, шляхом звернення до виконавчої служби, вину визнає, але враховуючи, що з відбутих ним 5 років позбавлення волів, протягом перших двох він мав стягнення, і хоча після цього був заохочений 11 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що свідчить на позитивні зміни, але сумлінна поведінка та ставлення до праці мали місце лише протягом трьох років з п`яти, що в цілому може свідчити лише про те, що він стає на шлях виправлення, але не довів його, а відтак дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 00 хв. 16 червня 2023 року

Суддя ОСОБА_1