Справа № 565/1391/23
Провадження № 1-кс/565/271/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м.Вараш

Слідчий суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 ,за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 23.08.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки села Чудля Володимирецького (нині - Вараського) району Рівненської області, громадянки України, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2023 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовується тим, що СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000330 від 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2023 року, приблизно об 11 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи спільно зі своїми синами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на водоймі, яка знаходиться в межах колишнього кар`єру в селі Сопачів, Вараського району, Рівненської області, вирішила вчинити дії, спрямовані на умисне вбивство своїх малолітніх дітей. На виконання свого злочинного наміру, який поєднувався єдиним злочинним умислом, ОСОБА_4 , 23.08.2023 року, приблизно об 11 год. 00 хв., скориставшись тим, що її малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на березі водойми, а вона спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безпосередньо у водоймі, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті дитини, діючи умисно, вхопила останнього правою рукою за тіло та, шляхом занурення голови ОСОБА_9 у воду, із застосуванням фізичної сили, здійснила утримання його у такому положенні без доступу повітря до моменту припинення відповідного супротиву, чим спричинила смерть потерпілому - малолітньому сину ОСОБА_10 , яка настала у зв`язку з механічною асфіксією, внаслідок утоплення у воді.

Після цього, 23.08.2023 року, приблизно об 11 год. 03 хв., ОСОБА_4 , вийшовши на берег, та, усвідомлюючи те, що її малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , став свідком згаданих протиправних дій, реалізуючи умисел на протиправне заподіяння смерті дитини, діючи умисно, вхопила останнього за кисть руки та під примусом повела його берегом водойми до відомого їй місця зі значною глибиною. Далі, ОСОБА_4 , 23.08.2023 року, приблизно об 11 год. 05 хв., підвела малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дерев`яного помосту, достовірно знаючи, що останній не володіє навиками плавання, та з метою заподіяння смерті, умисно зіштовхнула малолітнього ОСОБА_8 у водойму, від чого він занурився під воду та не мав доступу до повітря, чим спричинила смерть потерпілому - малолітньому сину ОСОБА_11 , яка настала у зв`язку з механічною асфіксією, внаслідок утоплення у воді.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві двох малолітніх дітей.

23 серпня 2023 року о 19 год. 58 хв. ОСОБА_4 затримана в порядку ст.208 КПК України.

24 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-повідомленням ОСОБА_12 з лінії «102» від 23.08.2023 року (ЄО №3329 від 23.08.2023 року), згідно якого заявниця повідомила про те, що 23.08.2023 року, об 11 год. 27 хв. у водоймі «Кар`єр», яка розташована в селі Сопачів, Вараського району, Рівненської області, втопились двоє малолітніх дітей;

-протоколами оглядів місця події від 23.08.2023 року;

-протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_4 від 23.08.2023 року;

-протоколами огляду трупів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 23.08.2023 року;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 23.08.2023 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.08.2023 року;

-протоколом проведення освідування ОСОБА_4 від 23.08.2023 року;

-власними показаннями підозрюваної ОСОБА_4 від 23.08.2023 року;

-протоколом слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_4 від 24.08.2023 року;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який входить в групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні згідно витягу з ЄРДР №0000330, вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваної існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували відносно клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Пункти 1,2 частини 2 статті 115 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені до клопотання та обґрунтовані прокурором у судовому засіданні.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної, яка разом із захисником у судовому засіданні не заперечували відносно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначити розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється в умисному вбивстві двох малолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 191, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 ,за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 23.08.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб.

Ухвала слідчого судді діє до 21 жовтня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на Вараський РВП ГУНП в Рівненській області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 29 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1