КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з вироком суду, 22 січня 2023 року, у невстановлений час, перебуваючи поблизу станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побачив та підібрав фрагмент блістеру з 4 таблетками білого кольору, а саме наркотичним засобом - метадон (фенадон). Вказаний фрагмент блістеру ОСОБА_6 поклав до внутрішньої кишені куртки, чим незаконно придбав та почав збергігати для особистого вживання, без мети збуту.

Того ж дня, о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи у вестибюлі станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що у внутрішній кишені куртки зберігає наркотичний засіб. В подальшому, у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено фрагмент блістеру з 4 таблетками білого кольору - метадон (фенадон), яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-23/4306-НЗПРАП від 28.02.2023 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,088 г.

Метадон, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 просить вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, у решті вирок залишити без змін.

Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що судове рішення підлягає до скасування у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

На думку прокурора, суд першої інстанції, застосувавши до ОСОБА_9 положення ст. 75 КК України, помилково зобов`язав останнього не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, оскільки, положеннями ч. 3 ст. 76 КК України покладення такого обов`язку не передбачено.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України суд має право покласти на обвинуваченого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Всупереч вимогам ст. 76 КК України, без погодження з органом пробації засудженому було заборонено виїзд за межі України тільки на постійне проживання. Хоча, відповідно до вимог чинного закону України про кримінальну відповідальність, мала встановлюватися заборона на виїзд за межі України з будь-якою метою: на лікування, відпочинок, тощо.

Таким чином, прокурор звертає увагу на те, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав обов`язковому застосуванню, що згідно з ст. 408 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а вирок суду необхідно змінити, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України в апеляції прокурора не заперечуються.

Також в апеляції прокурора не заперечуються висновки суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання, а також підстави звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком, оскільки прокурор просить призначити обвинуваченому таке саме за видом та розміром покарання, як його призначив суд першої інстанції, і застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, відтак колегія суддів не убачає підстав для скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, як про це прохає прокурор.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування положень ст. 76 КК України, то вони в цій частині є слушними, з огляду на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених" від 07 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, статтю 76 КК України "Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням" викладено у новій редакції.

І якщо згідно з попередньою редакцією у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд міг покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, то у чинній редакції передбачено право суду додатково покласти на засудженого обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 76 КК України, в тому числі, обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що, покладаючи на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є підставою для зміни вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині застосування ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити в частині застосування п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Замість зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа № 752/5297/23

Провадження № 11-кп/824/3342/2023 КК: ч. 1 ст. 309

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач ОСОБА_1