У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2023

Справа № 331/4340/23

Провадження № 1-кс/331/1839/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні № 0000647, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2023, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маренське, Олешкінського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, військовослужбовця, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.08.2006 Цюрупінським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 15.06.2010 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 07.02.2011 Дніпровським районним судом м.Херсон, за ч 2 ст. 185 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі;

- 10.11.2016 Цюрупінським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

- 20.06.2017 Веселовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.71 КК України до 2 років 5 місяців обмеження волі;

- 06.03.2019 Іллічівським районним судом м.Маріуполя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 20.06.2017 та остаточно визначити 4 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільнений 13.04.2023 по відбуттю строку покарання

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що 03 липня 2023 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території хостелу, за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на вбивство адміністратора хостелу, а саме малознайомої ОСОБА_7 , у ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинення потерпілій смерті, наніс їй не менше двох ударів кулаком в область голови, не менше двох ударів металевою праскою в область голови, не менше двох ударів металевою пательнею в область голови, не менше 3 ударів металевими ножицями в область шиї та не менше одного удару ножицями в область грудної клітини та за допомогою власної фізичної сили рук здійснив здавлення в області шиї, чим спричинив механічну асфіксію внаслідок здавлення органів шиї тупими предметами, що спричинило настання смерті ОСОБА_8 на місці події.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

03 липня 2023 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

03 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- повідомленням оператору «102», змiст через ДСНС - бачить незнайому жінку на підлозі під речами, бачить кров. В будинку включений газ. Заявник кричить, кинув слухавку. Повідомлено 104 Бондаренко;

- лікарським свідоцтвом про смерть Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №3642 від 03 липня 2023 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_7 , настала через механічну асфіксію внаслідок здавлення органів шиї тупими предметами;

- протоколом огляду місця з 03.07.2023 з 06:25 до 09:23, а саме кімнати, розташованої в хостелі, за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті, в ході проведення якого виявлено та вилучено:мікрочастини з кистей обох рук трупа; ланцюжок з кулоном, 2 сережки з металу жовтого кольору з нашаруванням РБК; змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті правої руки трупу;змив на марлевий тампон та контроль до нього з кисті лівої руки трупу;змив РБК з поверхні дерев`яної шафи;змив з внутрішньої ручки вхідних дверей кімнати №1;змив з зовнішньої ручки вхідних дверей кімнати №1;змив РБК з поверхні холодильника;змив РБК з поверхні підлоги в кімнаті №1;циліндровий механізм зі штатним ключем з двері до кімнати №1;виріз шпалери з нашаруванням РБК зі стіни в кімнаті №1;пательня (деформована) з нашаруванням РБК;праска з нашаруванням РБК;мобільний телефон «Samsung» в корпусі срібного кольору;мобільний телефон «Ergo» в корпусі червоно-чорного кольору; цигарка «Camel» з жовтим фільтром;два кухонних ножа;ножиці з полімерними ручками чорного кольору;п`ять газових ручок з газової плити; ножиці з полімерними ручками чорного кольору з нашаруванням РБК;ножиці з полімерними ручками; виріз простирадла з нашаруванням РБК;

-протоколом огляду місця з 03.07.2023 09:30 до 10:18, а саме в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:змив на марлевий тампон та контроль до нього з внутрішньої сторони двері до кімнати; презерватив з підлоги між ліжком та вікном; грошові кошти у сумі 370 гривень, пластикова банківська картка ПриватБанку; змив на марлевий тампон та контроль до нього зі шпалер;

-протокол затримання особи, затриманої у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході особистого обшуку виявлено та вилучено: кепка зеленого кольору, камуфльована з нашаруванням РБК;футболка зелена з шевронами «ЗБРОЙНІ СИЛИ УКРАЇНИ» з нашаруванням РБК; брюки камуфльовані (піксель), з нашаруванням РБК; пара чорних шкарпеток; пара гумових сланців чорного кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; висновками судово-цитологічних та судово-імунологічних експертиз; висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 №3642; висновком комісійної судово-медичної експертизи №1638/к;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

05 липня 2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Запоріжжя винесено ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 08 год. 00 хв. 01 вересня 2023 року.

25 серпня 2023 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 03 жовтня 2023 року.

28 серпня 2023 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, за клопотанням слідчого погодженого із прокурором, строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 3-х місяців, а саме до 03 жовтня 2023 року.

03 жовтня 2023 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , спливає, однак завершити досудове слідство неможливо внаслідок складності кримінального провадження та необхідності виконання наступних слідчих дій:

- отримати висновок медико-криміналістичної експертизи;

- отримати висновок проведення судово-біологічної експертизи;

- скласти та оголосити ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри з врахуванням висновку судово-медичної експертизи;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В ході досудового розслідування, ризики та обставини передбачені ч.1 ст.ст.177, 178 КПК України та вказані в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також можливість впливати на свідків. Слідчим суддею вважає доведеним недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Крім того, під час винесення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховував відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який неодноразово раніше судимий, має незняті та непогашені судимості, які дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідчий вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ризики визначені ухвалою слідчого судді не зменшились і виправдовують обраний запобіжний захід та без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, вважає необхідним продовжити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України .

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють . Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «ОХара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.

Судом встановлено, що 3.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гарькавий проти України» від 18 лютого 2010 року зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції; цей перелік винятків є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (§63).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст.197,199 КПК України, за клопотанням слідчого, прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою,строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р. Суд зазначив,що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов,які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає,що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання,а також мети,з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою(також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

У Рішенні «Тимошенко проти України»(2013 рік) Європейський суд з прав людини зазначив:».Щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції,самого факту,що цей захід застосовується згідно з національним законодавством,що відповідає визначеним стандартам,ще недостатньо-він також повинен бути необхідним за даних обставин(також рішення у справах «Нештяк проти Словаччини»,від 27.02.2007 р., «Хайредінова проти України» від 14.10.2010 р.)

Для відмови у досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд(рішення у справі «Штегмюллер проти Австрії»1969 р.),ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення,процесові здійснення правосуддя(рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» 1968 р.),вчинення ним подальшого правопорушення(«Мацнеттер проти Австрії» 1969 р.)або спричинення ним порушень громадського порядку(«Летельєр проти Франції» 1991 р.

Обґрунтованість підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується відомостями з Реєстру матеріалів досудового розслідування про результати проведення слідчих та процесуальних дій, речовими доказами.

25 серпня 2023 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 03 жовтня 2023 року.

28 серпня 2023 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, за клопотанням слідчого погодженого із прокурором, строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 3-х місяців, а саме до 03 жовтня 2023 року.

28.09.2023 року Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 03 листопада 2023 року.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра цілком обґрунтована, а доведеність винуватості, як і достовірність, допустимість доказів сторони обвинувачення, буде перевірятись судом під час судового слідства.

Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався, востаннє у 2019 р., до затримання не працював, відсутні міцні соціальні зв`язки, тому ризик вчинення іншого злочину існує та ґрунтується на відомостях про особу підозрюваного.

Сторона захисту наразі не довела, що підозрюваний обтяжений настільки міцними соціальними та родинними зв`язками,які можуть утримати його від вчинення відповідних дій та бути дієвим запобіжником ризикам,встановленим під час розгляду клопотання.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного продовжує відносно підозрюваного строк тримання під вартою в межах досудового розслідування до 2.11.2023 р. включно без визначення застави, оскільки саме цей запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи, не вбачаючи підстав для зміни запобіжного заходу на будь-який менш суворий.

Керуючись ст.177,183,197,199 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 2 листопада 2023 року в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1