Справа № 330/2234/21
Провадження № 1-і/333/84/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000184 від 16.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.03.2009 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України випробувальний термін 3 роки;

- 22.02.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.71 КК України остаточно 6 років позбавлення волі;

- 23.02.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.189 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України випробувальний термін 3 роки;

- 22.11.2017 Мелітопольський міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.10.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участі:

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

03.05.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000184 від 16.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000184 від 16.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2023 року ОСОБА_4 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11.05.2023.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу та його продовження, а саме залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З наведених підстав прокурор просить продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу ще на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та зазначила, що продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання не визнав, просив змінити його на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 або у вигляді особистої поруки .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, вказавши, що прокурором не доведено, що продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі суду, на теперішній час кримінальне провадження взагалі не розглядається, тобто порушується право обвинуваченого на справедливий суд та розумність строків розгляду справи. Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисту поруку. Зазначив, що потерпілий до обвинуваченого претензій не має, відсутні докази в обгрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, відсутній обвинувальний акт, взагалі відсутня підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину. Також вказав, що не відповідає дійсності твердження прокурора, що відсутні особи, які готові поручитися за ОСОБА_4 , оскільки він, його захисник, та ОСОБА_6 , який є депутатом Запорізької міської ради, готові поручитися за ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що батько ОСОБА_4 є його троюрідним братом, він знає обвинуваченого з дитинства. Раніше він проживав в м. Києві, наразі знаходиться в м. Запоріжжі, є депутатом Запорізької міської ради та може забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Вказав, що в разі покладення на нього обов`язків поручителя, він забезпечить належний контьроль за поведінкою ОСОБА_4 , який буде проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думки кримінального провадження, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме: в закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Суд вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На стадії досудового розслідування, відповідно до протоколу затримання особи, ОСОБА_4 затримано 16.06.2021 о 07:00 год. у порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 18.06.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2021 до 01:00 год.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14.09.2021 кримінальне провадження №330/2234/21 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, направлено до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області..

13.03.2023 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою до 11.05.2023 року.

З інформації Автоматизованої системи документообігу суду судом встановлено, що кримінальне провадження №0000184 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області не розглянуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, проте, важливим є той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою майже два роки, на теперішній час кримінальне провадження вже більше року як не розглядається у зв`язку з тим, що матеріали не були передані Комунарському районному суду м. Запоріжжя, у прокурора немає відомостей щодо того, чи збереглися взагалі матеріали кримінального провадження № 0000184 на окупованій території.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду; незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю за адресою проживання обвинуваченого строком на два місяці з покладенням на нього певних обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; уникати спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу суду; не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких можливо розпивати спиртні напої; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

При вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_4 під особисту поруку суд, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину, суд вважає, що особиста порука не буде достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. При цьому суд враховує той факт, що кримінальне провадження наразі не розглядається, продовження запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не передбачено нормами КПК України, тобто необхідність явки обвинуваченого як до суду так і до прокурора, що дозволило б оцінити виконання як обвинуваченим так і поручителями своїх обов`язків, відсутня, що зводить нанівець саму мету та суть вказаного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 372 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

У клопотанні прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 16.06.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України - відмовити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною залишати місце мешкання з 20-00 год. до 07-00 год., строком на два місяці, тобто до 09 липня 2023 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- уникати спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;

- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу суду;

- не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких можливо розпивати спиртні напої;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області забезпечити негайне взяття на облік ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 09 липня 2023 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання та контролю прокурору Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області, начальнику слідчого ізолятора, де утримується обвинувачений для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1