490/6006/23 14.09.2023
н/п 1-кп/490/710/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6006/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 23.06.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Глинянець Немирівського району Вінницької області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, військовослужбовець строкової служби, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно наказу №260 від 02.12.2021 року та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 , де проходив ІНФОРМАЦІЯ_3 , після проходження якого був виключений зі списків особового складу А3163 згідно наказу №9 від 17.01.2022 року.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 17.01.2022 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія частини НОМЕР_1 , у військовому званні "матрос".

Згідно положень п.1 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту. Відтак, з 01.12.2021 року, останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з нього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно положень ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, матрос ОСОБА_3 згідно вимог ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статути) був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.68 Конституції України, матрос ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її на посаді водія НОМЕР_1 , у військовому званні "матрос", у липні 2022 року, точного часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, з метою отримання додаткових благ, пов`язаних з управлінням транспортними засобами без проходження відповідних іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, вирішив придбати посвідчення водія у невстановлених осіб.

З цією метою, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 , скориставшись оголошенням па сайті "Instagram", шляхом переписки приватними повідомленнями із невідомою йому особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою використання завідомо підробленого офіційного документу, посвідчення водія, замовив собі посвідчення водія, узгодивши оплату вартості підробленого документа у грошовому еквіваленті та передав свої анкетні дані.

У липні 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим, матрос ОСОБА_3 у відділенні "Нова пошта" №5, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, просп.Героїв України, 77/1, отримав посилку із підробленим офіційним документом - посвідченням водія із серією НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5563 29.08.2022 року на ім`я ОСОБА_3 та при отриманні здійснив розрахунок накладеним платежем у сумі 10000 грн..

Таким чином, матрос ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в Територіальному сервісному центрі МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання завідомо підробленого документа, залишив дане посвідчення водія в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами.

Однак, 23.06.2023 року близько 00:06 год. у м.Миколаєві по пр.Центральному, біля будинку №173 при перевірці документів та складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 співробітниками патрульної поліції виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 29.08.2022 року, видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підробки. При перевірці документу в базі "ІПНП" працівниками УПП в Миколаївській області було виявлено, що водійське посвідчення вказаною серією в базі зареєстровано на іншу особу.

Виконуючи вказані протиправні дії, ОСОБА_3 розумів суспільно небезпечний характер своїх дій, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом. В результаті вищезазначених дій, ОСОБА_3 використовувались завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 від 29.08.2022 року, видане ТСЦ 5563.

Відповідно до повідомлення РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів: інформація про видачу посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 від 29.08.2022 року, видане ТСЦ 5563 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за даними КНП "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не проходив, за медичною допомогою не звертався, за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 27.06.2023 року №СЕ-19/115-23/8802-ДД) в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 27.06.2023 року №СЕ-19/115-23/8802-ДД) в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.06.2023 року на майно, яке вилучене у ході проведення огляду місця події від 23.06.2023 року на ділянці місцевості, яка охоплює проїжджу частину за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 від 29.08.2022 року.

Речовий доказ:

- посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 , видане 29.08.2022 року ТСЦ 5563 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1