Справа № 347/1557/23
Провадження № 11-кп/4808/451/23
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_8
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Косівського районного суду від 17 липня 2023 року про продовження щодо нього строків тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Косівського районного суду від 17 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до 14 вересня 2023 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З оскаржуваною ухвалою не погодився ОСОБА_6 та оскаржив її в апеляційному порядку. Серед апеляційних доводів зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Крім того, зазначає що суд не врахував ті обставини, що в нього є постійне місце проживання, він брав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави яка дорівнює 30 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно продовжив щодо нього строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Згідно положень ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, має також враховувати наявність чи зміну обставин передбачених ст.178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином оцінив всі обставини передбачені діючим законодавством та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зокремасуд врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,передбаченого ч.4 ст.185 КК України, раніше у 2022 році судимий за вчинення корисливих злочинів. З урахуванням особи обвинуваченого, та характеру інкримінованого злочину, тяжкості покарання, що загрожує йому, реальними залишаються ризики зазначені в оскаржуваній ухвалі, в тому числі і можливого переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу.

Щодо доводів апелянта про не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час апеляційного розгляду захисник та обвинувачений ОСОБА_6 пояснили, що у даному кримінальному провадженні під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала Косівського районного суду від 05.05.2023 року) ОСОБА_6 було визначено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід. Проте обвинувачений її не сплатив.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновків, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Косівського районного суду від 17 липня 2023 року про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3