Справа №463/3985/23
Провадження №1-кс/463/3750/23
У Х В А Л А

01 червня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді застави-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Макіївка Донецької області, з вищою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , процюючому державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці, раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1 117 149,67 грн., з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі працівниками ВМО № 4 МП «Городок» Львівської митниці;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, яке завдало тяжких наслідків державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно клопотання, інспектор ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_7 , відповідно до Графіків виходу на роботу працівників ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці на червень та липень 2022 року, заступив на чергування 30.06.2022 в період часу з 14:59 год. по 23:59 год., а також 01.07.2022 в період часу з 09:00 год. по 18:00 год. в складі ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Відповідно до наказу № 58-о від 30.06.2021 за державним інспектором ОСОБА_7 , закріплено особисту номерну печатку № 599.

Так, 30.06.2022 близько 15:00 год. ОСОБА_7 заступив до виконання своїх службових обов`язків безпосередньо на митному пості «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимна Вода, вулиця Городоцька, 16.

Цього ж дня, в період часу з 23:16 год. по 23:59 год. ОСОБА_7 перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи особистий логін, який надавав йому право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (надалі АСМО) «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про прийняття митних декларації від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013031, UA209200/2022/013034, UA209200/2022/013044, UA209200/2022/013047, UA209200/2022/013052, UA209200/2022/013053, UA209200/2022/013056, UA209200/2022/013057, UA209200/2022/013058 та UA209200/2022/013061 до митного оформлення, всупереч того, що транспортні засоби, за вище вказаними митними деклараціями доставлено в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» 01.07.2022, тобто на наступний день після прийняття митних декларацій до митного оформлення, таким чином ОСОБА_7 забезпечив подальшу реалізацію свого злочинного умислу у здійсненні митного оформлення транспортних засобів за вказаними вище митними деклараціями із застосування преференції з пільгового розмитнення, а саме із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість.

В подальшому, на наступний день, а саме 01.07.2022 ОСОБА_7 , в ході проведення митних формальностей щодо транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013031, UA209200/2022/013034, UA209200/2022/013044, UA209200/2022/013047, UA209200/2022/013052, UA209200/2022/013053, UA209200/2022/013056, UA209200/2022/013057, UA209200/2022/013058 та UA209200/2022/013061, будучи обізнаним про те, що транспортні засоби прибули в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022, що підтверджується перепустками та інформацією з журналу обліку автотранспорту, який здійснює заїзд в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці, облік яких здійснює ТОВ «АВГ Карго», або за відсутності перепусток згідно даних ЄАІС Держмитслужби, тобто, усвідомлюючи, що митні декларації подані з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , сприяв їм в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів, використовуючи своє службове становище, безпідставно здійснив митне оформлення транспортних засобів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», застосувавши код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, та не відмовив в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України.

Надалі ОСОБА_7 , знаходячись у службовому приміщенні митного поста «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимна Вода, вулиця Городоцька, 16, з метою завершення митних формальностей та випуску транспортних засобів у вільних обіг, без сплати обов`язкових митних платежів, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи свій особистий логін, який надавав йому право доступу до АСМО «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про завершення митного оформлення щодо транспортних засобів, за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013031, UA209200/2022/013034, UA209200/2022/013044, UA209200/2022/013047, UA209200/2022/013052, UA209200/2022/013053, UA209200/2022/013056, UA209200/2022/013057, UA209200/2022/013058 та UA209200/2022/013061, застосувавши пільги з кодом «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, чим надав можливість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ухилитись від сплати обов`язкових митних платежів, а саме:

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013031, 01.07.2022 о 16:24 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «VOLKSWAGEN», моделі «GOLF», номер кузова: НОМЕР_1 , 2004 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 74188,59 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 101638,63 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 7418,86 грн., акцизного податку в сумі 64915,23 грн. та податку на додану вартість в сумі 29304,54 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013034, 01.07.2022 о 16:41 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «AUDI», моделі «A4», номер кузова: НОМЕР_2 , 2000 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 47633,35 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 63973,56 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 4763,34 грн., акцизного податку в сумі 40609,07 грн. та податку на додану вартість в сумі 18601,15 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013044, 01.07.2022 о 11:39 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова: НОМЕР_3 , 2013 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 121606,8 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 70894,33 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 12160,68 грн., акцизного податку в сумі 26650,13 грн. та податку на додану вартість в сумі 32083,52 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013047, 01.07.2022 о 14:07 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «BMW», моделі «120D», номер кузова: НОМЕР_4 , 2010 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 212811,9 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 128144,69 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 21281,19 грн., акцизного податку в сумі 50037,4 грн. та податку на додану вартість в сумі 56826,1 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013052, 01.07.2022 о 13:08 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «RENAULT», моделі «TRAFIC», номер кузова: НОМЕР_5 , 2012 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 334418,7 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 156141,61 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 33441,87 грн., акцизного податку в сумі 40939,69 грн. та податку на додану вартість в сумі 81760,05 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013053, 01.07.2022 о 13:08 год. завершив митне оформлення мотоцикла марка «BMW», моделі «F850GS», номер кузова: НОМЕР_6 , 2017 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 410422,95 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 145245,62 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 41042,3 грн., акцизного податку в сумі 11591,89 грн. та податку на додану вартість в сумі 92611,43 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013056, 01.07.2022 о 11:08 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», номер кузова: НОМЕР_7 , 2006 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 41959,17 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 94198,17 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 4195,92 грн., акцизного податку в сумі 67309,36 грн. та податку на додану вартість в сумі 22692,89 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013057, 01.07.2022 о 10:41 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «BMW», моделі «X5», номер кузова: НОМЕР_8 , 2006 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 165202,67 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 175704,44 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 16520,27 грн., акцизного податку в сумі 102366,32 грн. та податку на додану вартість в сумі 56817,85 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013058, 01.07.2022 о 10:41 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «PEUGEOT», моделі «307», номер кузова: НОМЕР_9 , 2005 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 66883,74 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 103364,26 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 6688,37 грн., акцизного податку в сумі 68301,22 грн. та податку на додану вартість в сумі 28374,67 грн.;

за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013061, 01.07.2022 о 13:08 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «HYUNDAI», моделі «COUPE», номер кузова: НОМЕР_10 , 2006 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 74391,67 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 77844,36 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 7439,17 грн., акцизного податку в сумі 45032,52 грн. та податку на додану вартість в сумі 25372,67 грн.

Відтак, внаслідок зловживання ОСОБА_7 своїм службовим становищем, фізичні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1117149,67 грн., чим заподіяно державним інтересам тяжких наслідків, та згідно п. 4 Примітки до ст. 364 КК України більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вказує, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді застави.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший м`якший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ст. 182 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У даному кримінальному провадженні наявність виключності випадку, обумовлена тим, що, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вказаним кримінальним правопорушенням спричинено тяжкі наслідки державним інтересам, що призвело до матеріальних збитків в сумі 1 117 149,67 грн., матеріальним станом ОСОБА_7 , а також з урахуванням того, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, унаслідок чого дії ОСОБА_7 в очах громадськості дискредитують правоохоронні ограни, що сприяє формуванню негативної суспільної думки.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_7 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі не менше 1 117 149 грн. (одного міліонна сто сімнадцяти тисяч сто сорок дев`ять гривень). Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого клопотання просить задовольнити. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили ввжають підозру необґрунтованою, дії, які орган досудового розслідування інкримінує як кримінальне правопорушення вважають законними, з приводу таких дій триває судовий розгляд в порядку адміністративного судочинства. Крім того, вказали, що підозрюваному вже обирався запобіжний захід у виді застави, він був відсторонений від виконання посадових обов`язків в іншому кримінальному провадженні, в якому йому інкримінуються тотожні дії. Також просили врахувати наявність у підозрюваного малолітньої дитини. Тому в задоволенні клопотання просять відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До Єдиного реєстру досудового розслідування 18.01.2023 року внесені дані з приводу вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 358 КК України.

Про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_7 повідомлено, 31 травня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

- рапортом першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Львові про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 17.01.2023;

- актом про результати перевірки з окремих питань від 27.12.2022 № 7.4-17/21/794;

- відповіддю Львівської митниці від 10.02.2023 № 7.4-2-28-09/8/3077 з додатками - митними деклараціями;

- відповіддю Львівської митниці від 20.02.2023 № 7.4-2/15/8.14/3777 з додатком - розрахунком суми митних платежів;

- висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26.04.2023 № 803-Е;

- відповіддю Львівської митниці від 08.03.2023 № 7.4-1-28-09/8/5278;

- відповіддю Львівської митниці від 08.03.2023 № 7.4-1-28-09/8/5275;

- відповіддю РСЦ ГСЦ МВС у Л/о від 06.04.2023 № 31/13-1058 з додатками;

- відповіддю ТзОВ Логістична компанія «Захід ресурс» від 28.03.2023 № 28/03;

- відповіддю ГЦОСІ ДПСУ від 15.03.2023;

- відповіддю ТзОВ Логістична компанія «Захід ресурс» від 04.04.2023 № 04.04./2023 з додатками;

- відповіддю Львівської митниці від 12.05.2023 № 7.4-2-28-09/8/11924;

- відповіддю Львівської митниці від 17.02.2023 № 7.4-2-28-09/8/3696;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В мотивах клопотання слідчий покликається на існування всіх вказаних вище ризиків. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачє покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.364 КК України). В силу вимог статті 12 КК України.

В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як уже зазначалось вище, поза розумним сумнівом обґрунтованість підозри ОСОБА_7 стосується тяжкого злочину, поєднаного з використанням службового становища. В силу вимог статті 75 КК України та примітки до статті 45 КК України, у випадку доведення вини підозрюваного до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, вважаю, що ризик переховуватись від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК) та суду існує.

Крім того, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення), перевіряється можлива причетність ОСОБА_7 до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних зі здійснення розмитнення транспортних засобів із застосуванням преференції за кодом «311». Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про те, що останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Тому є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України).

Також слідчий суддя враховує те, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді застави, ОСОБА_7 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являються фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства та зброї, з метою зміни або відмови їх від показів. Тому ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків безумовно існує.

Крім того, з врахуванням посади, яку займає ОСОБА_7 , яка безпосередньо сприяла вчиненню ним інкримінованого кримінального правопорушення, вважаю, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ч.4 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя також враховує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється, знищити, внести зміни до ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», тому ризик, передбачений ч.5 ст.177 КПК України безумовно існує.

Отже, стороною обвинувачення також доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж застава не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За змістом ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

По відношенню до застави більш м`яким запобіжним заходом є особиста порука та особисте зобов`язання, що виключає можливість застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, який по суті, носить ізоляційний характер і певною мірою обмежує свободу пересування особи.

В межах даного кримінального провадження слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного дружини та малолітньої дитини, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, позитивні досягнення в роботі та інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України.

Разом з тим, як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування п`яти ризиків, в тому числі пов`язаних з службовою діяльністю підозрюваного і тому запобіжні заходи, які не пов`язані покладенням на нього відповідних обов`язків та загрозою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому на думку слідчого судді такий запобіжний захід як особиста порука та особисте зобов`язання не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із такими запобіжними заходами актуальними стають попередні два ризики.

Наведені вище обставини в сукупності, незважаючи на досить позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, за змістом п. 2 ч. 5 цієї статті, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, із урахуванням обставин по справі, кількості доведених ризиків та професійного становища підозрюваного, в силу вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, вважаю, що при визначенні розміру застави слід керуватись саме розміром застави, який визначений зазначеною статтею.

Виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою забезпечить виконання ним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.

Строк дії запобіжного заходу відповідно до ч.6 ст.181 КПК України згідно цієї ухвали становить два місяці.

Також, слід роз`яснити підозрюваному, що в разі невнесення ним або заставодавцем застави, до нього може бути застосований інший більш суворий запобіжний захід.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182, 194, 395 КПК України -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360,00 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят гривень нуль копійок) із покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення по обставинах даного кримінального провадження;

4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності таких).

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії обов`язків закінчується 01.08.2023 року.

Контроль за виконанням ухвали суду в частині покладення обов`язків покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.06.2023 року о 13.40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1