Справа № 461/1123/23
Провадження № 1-кс/461/2964/23
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

02.06.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, -

в с т а н о в и в:

01.06.2023 прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 18.02.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.02.2023, приблизно

о 22 год 46 хв., громадянин України ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення контрабанди наркотичних засобів, керуючи автомобілем марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , та прямуючи із Королівства Нідерланди в напрямку України, намагався перемістити через митний кордон України в зоні діяльності МП "Угринів" Львівської митниці, який розташований поблизу с. Угринів Червоноградського району Львівської області, шляхом приховування від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення, а саме в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, яка знаходилась в кузові вказаного транспортного засобу, порошкоподібну речовину схожу на кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто 1439 грам.

У лютому 2023 року (більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено) у громадянина України ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне переміщення, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з міста Амстердам Королівство Нідерланди в Україну особливо небезпечного наркотичного засобу - кокаїну, обіг якого заборонений, в особливо великих розмірах.

З цією метою, у невстановлений час та місце ОСОБА_6 отримав від невстановленої особи на території м. Амстердам Королівства Нідерланди особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною вагою приблизно 1439 грам, котрі в подальшому були поміщені у порожнину подушки безпеки зі сторони пасажира автомобіля марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, 17.02.2023, приблизно о 22 год 46 хв., ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення контрабанди наркотичних засобів, керуючи автомобілем марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , та прямуючи із Королівства Нідерланди в Україну, намагався перемістити через митний кордон України в зоні діяльності МП "Угринів" Львівської митниці, який розташований поблизу с. Угринів Червоноградського району Львівської області, шляхом приховування від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення, а саме в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, яка знаходиться в кузові вказаного транспортного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто 1 439 грам, однак, вчинення злочину до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час проходження поглибленого огляду транспортного засобу прихований наркотичний засіб був виявлений співробітниками Держмитслужби.

20.02.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України.

Повідомлена підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, обґрунтовується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.02.2023, відповідно до якого було вилучено виявлені під час проведення поглибленого огляду транспортного засобу марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , приховані від митного контролю у порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира три поліетиленові пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїну загальною масою брутто 1 439 грам, що становить особливо великий розмір;

- актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.02.2023, складеного державним інспектором митного поста «Угринів» Львівської митниці, відповідно до якого після заповнення ОСОБА_6 митної декларації транспортний засіб марки автомобілем марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував під керуванням останнього, було направлено в зону поглибленого огляду (бокс), де в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, яке знаходилось в кузові вказаного транспортного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто - 1439 грам;

- контрольним талоном, згідно якого автомобіль "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по смузі руху «Червоний коридор» та у ньому перебувала 1 особа;

- протоколами допитів свідків співробітників Львівської митниці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у яких зафіксовані обставини виявлення 17.02.2023 на території митного поста «Угринів Львівської митниці» в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, що знаходилось у транспортному засобі марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_6 , прихованої від митного контролю особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто - 1439 грам, що становить особливо великий розмір;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.02.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 20.04.2023 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова строк тримання під вартою продовжено до 11.06.2023.

На цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та 26.05.2023 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження.

Водночас, зважаючи на те, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 закінчується 09.06.2023, є необхідність у його подальшому продовженні, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доцільність продовження підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що громадянин ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінується останньому є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 12 років з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований його злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з цим, ОСОБА_6 в умовах воєнного стану може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, зокрема до Королівства Нідерландів, де має фактично проживає рідна донька ОСОБА_6 з родиною та ін.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 володіє інформацією стосовно свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які надали викривальні показання щодо протиправної діяльності ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі може незаконно впливати на вказаних осіб, а також інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, оскільки в провадженні іншого суду відносно нього вже перебуває обвинувальний акт за ч.3 ст.307 КК України.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та судового провадження, враховуючи наявність вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, просить клопотання задоволити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснень з приводу даного клопотання не надав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду. Повідомив, що підозрюваний боїться, що йому загрожує небезпека, оскільки останній співпрацює зі слідством. У випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити заставу як альтернативу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 18.02.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України.

20.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України.

25.04.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні закінченого замаху на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - кокаїну, обіг його заборонено, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305 КК України.

А відтак, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.02.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 20.04.2023 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова строк тримання під вартою продовжено до 11.06.2023.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2023 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 20.06.2023.

26.05.2023 процесуальним прокурором прийнято рішення про те, що на даний час зібрані під час досудового розслідування матеріали є достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку з чим надано доручення слідчому повідомити сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

26.05.2023 прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 скерував ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_4 повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На даний час підозрюваний та його захисник ознайомлюються з матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює закінчення проведення досудового розслідування та складання, вручення і скерування до суду обвинувального акту.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, обґрунтовується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.02.2023, відповідно до якого було вилучено виявлені під час проведення поглибленого огляду транспортного засобу марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , приховані від митного контролю у порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира три поліетиленові пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїну загальною масою брутто 1 439 грам, що становить особливо великий розмір;

- актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.02.2023, складеного державним інспектором митного поста «Угринів» Львівської митниці, відповідно до якого після заповнення ОСОБА_6 митної декларації транспортний засіб марки автомобілем марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував під керуванням останнього, було направлено в зону поглибленого огляду (бокс), де в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, яке знаходилось в кузові вказаного транспортного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто 1439 грам;

- контрольним талоном, згідно якого автомобіль "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по смузі руху «Червоний коридор» та у ньому перебувала 1 особа;

- протоколами допитів свідків співробітників Львівської митниці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у яких зафіксовані обставини виявлення 17.02.2023 на території митного поста «Угринів Львівської митниці» в порожнині від подушки безпеки зі сторони пасажира, що знаходилось у транспортному засобі марки "Mini Cooper", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_6 , прихованої від митного контролю особливо небезпечний наркотичний засіб - кокаїн, який знаходився у трьох поліетиленових пакетах загальною масою брутто 1439 грам, що становить особливо великий розмір;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалах слідчих суддів Галицького районного суду від 20.02.2023, 13.04.2023, існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, без визначення розміру застави, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавленням волі строк від десяти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Також, слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

На думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Оскільки ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 є особою пенсійного віку, а також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливим мотивом. При оцінці наявності даного ризику слідчий суддя враховує, що у підозрюваного не має достатніх стримуючих факторів, які б могли вплинути на його поведінку, характер та обставини злочину, у якому він підозрюється.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що встановлені ухвалами слідчих суддів Галицького районного суду м. Львова від 20.02.2023, 13.04.2023 ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, не втратили свою актуальність.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років із конфіскацією майна.

При продовженні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, є особою пенсійного віку.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належать до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років із конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, слідчий суддя, з врахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо строку продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді продовжено до 20.06.2023, 26.05.2023 сторонам надано на ознайомлення матеріали досудового розслідування, ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 приступили до ознайомлення, відповідно, 26.05.2023 строк досудового розслідування зупинився. А відтак залишилось 25 днів строку досудового розслідування. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на 25 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.06.2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 25 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.06.2023.

Відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.06.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1