Справа № 172/131/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000237 від 29.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомажарово ,Зачепілівського району,

Харківської області, без громадянства, не працюючого, не одруженого, на утримання малолітніх дітей не має, фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий:

20.09.2018 Лисичанським міським судом Луганської області, за ч. 3 ст. 186 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання призначеного покарання по призначеному вироку Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 04.04.2018 кінцевий строк покарання: 6 років 3 місяці позбавлення волі. У 2019 році звільнився по відбуттю строку покарання по Закону ОСОБА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 ,

27 грудня 2022 року, у вечірній час доби, більш точного часу слідством встановити не виявилося за можливе, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , разом з раніше знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими він того ж дня спільно розпивав алкогольні напої, помітив у коридорі бензопилу марки «Беларусь» модель БГІ65-М, яка належна

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір на скоєння крадіжки чужого майна та обертання його на свою користь.

Так, того ж дня близько 20.00 год., ОСОБА_3 та ОСОБА_7 пішли до місця проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де останні продовжували розпивати спиртні напої.

Після того як ОСОБА_7 ліг спати в помешканні ОСОБА_3 , останній ігноруючи указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», близько 22.00 годин повернувся до будинку АДРЕСА_1 та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно з корисливою метою, повторно, таємно проник до будинку через вхідні двері та викрав бензопилу марки «Беларусь» модель БІ65-М, належна ОСОБА_9 , яка знаходилася у коридорі вищевказаного будинку.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_9 на загальну суму 2554,20 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України «таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно та в умовах воєнного стану».

Під час досудового розгляду, 27 січня 2023 між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000237 від 29.12.2022, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участю захисиника ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, с.Васильківка, вул.Спортивна, 16, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій саме за ч.4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, та під час досудового розслідування та у суді повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник у підготовчому судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором, затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього уразі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_11 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії тяжких злочинів. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому дій, викладених в обвинувальному акті, раніше судимий, та покарання відбув, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, яка обтяжує покарання рецедив злочинів. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 220 (двісті двадцять) грн.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2023 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участю захисиника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000237 від 29.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- бензинову пилу марки «Беларусь» модель БІ65-М , яка перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 залишити останньому за належністю;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 220 (двісті двадцять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1