Справа № 357/6165/23
У Х В А Л А

30 травня 2023 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамраївка Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2018 року анродження, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і амфетаміну, включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише у цілях, передбачених, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин включених до таблиці 2 Переліку, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині(стаття 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог законодавства ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та за невстановлених обставин для подальшого збуту придбав психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін, який незаконно зберігав при собі в упаковці з під цигарок для подальшого збуту до 22.05.2023.

В порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_4 , 22.05.2023 о 18 год. 40 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін, знаходячись за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 260А, на території прилеглій до супермаркету ТОВ «ФОРА», переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», шляхом передачі з рук в руки за грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень передав-збув ОСОБА_7 два згортки фольги, в яких знаходились психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін.

Маса психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетаміну становить 0,095 г. та 0,065 г., загальна маса амфетаміну у речовинах становить 0,160 г., який ОСОБА_4 незаконно придбав, незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збув.

Крім цього в ході досудового розслідування 24.05.2023 року на підставі ухвали сквирського районного суду від 23.05.2023 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 130 грн., номіналом: купюра 100 грн. 1 шт. серія МД7395158, купюра 20 грн. 1 шт. серія ЕВ1266102, 10 грн. 1 шт. серія ЮБ7906228; спортивну кофту чорного кольору за надписом «Lotto»; 3 (три) прозорих поліетиленових пакета (зіп-пакета); одну упаковку з під цигарок, в середині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору; 1 (один) предмет зовні схожий на гранату та 1 (один) предмет зовні схожий на вибуховий пакет.

За даним фактом 24.05.2023 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

24.05.2023 на підставі постанови начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 матеріали кримінальних проваджень № 0000074 від 06.03.2023 та № 0000121 від 24.05.2023 було об`єднано в одне кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000074 від 06.03.2023.

23 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1) Рапортом ст. о/у СКП ВП № 1 Білоцерківського РУП ОСОБА_9 від 06.03.2023;

2) Протоколом за результатами проведення оперативно-технічних заходів-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, передбаченої ст. 263 КПК України від 03.03.2023;

3) Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

4) Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

5) Протоколом роз`яснення особі-покупцю його прав та обов`язків від 22.05.2023;

6) Протоколом огляду особистих речей особи-покупця від 22.05.2023;

7) Актом огляду та ксерокопії грошових купюр від 22.05.2023;

8) Ілюстраційною таблицею до акту огляду грошових купюр від 22.05.2023;

9) Протоколом добровільної видачі від 22.05.2023;

10) Висновком експерта № СЕ-19/111-23/26516-НЗПРАП від 23.05.2023;

11) Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.05.2023;

12) Протоколом обшуку від 24.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

13) Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

14) Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

15) Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 24.05.2023;

16) Іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що за кримінальне правопорушення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, які передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, є обґрунтованими.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходів та тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дозволяє обґрунтовано припускати, що в разі вчинення його винним у вчиненні кримінального правопорушення буде призначено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, без можливості застосування норм Закону про кримінальну відповідальність, які дозволять звільнити особу від його відбування, усвідомлення чого може спонукати підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та у подальшому суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 знайомий зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , тому в подальшому може здійснювати на них психологічний тиск з метою надання органу досудового розслідування неправдивих показів та як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, за який передбачено покарання від чотирьох до восьми років позбавлення волі, неодружений, утриманців не має, таким чином міцних соціальних зв`язків не має, а ті що є, не були стримуючим фактором від вчинення кримінальних правопорушень, крім цього не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Більш м`які запобіжні заході, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано, в зв`язку з тим, що: особисте зобов`язання в зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі; поруки в зв`язку з відсутністю у слідства будь-яких даних про осіб, які заслуговуючи на довіру у слідства, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; застава в зв`язку з наявністю даних про те, що у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні кошти необхідні для внесення застави.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вище зазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, захисника, які не заперечують проти задоволення клопотання, однак просять застосувати домашній арешт не цілодобово, а у певний період доби, дослідивши документи надані разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 309 ч. 1 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України, на який вказує слідчий: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному повадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Водночас слідчий суддя визнає, що слідчим у клопотанні, долученими доказами, прокурором в ході судового засідання доведено обставину, передбачену п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 309 ч. 1 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є письмові докази, надані слідчим разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у клопотанні слідчого, доведені прокурором в ході судового засідання, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик слідчий суддя оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками, а також суворістю передбаченого покарання, зокрема кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Так, співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що кримінальні правопорушення, у вчинені яких йому повідомлено про підозру він вчиняв. Не заперечує щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просить визначити домашній арешт не цілодобово, у певний період доби.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим зокрема у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.1 КК України (позбавлення волі на строк від 4 до 8 років), те, що він має на утримані малолітню дитину.

Обираючи стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першим викликом у визначений час та місце; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

Водночас, слідчий суддя вважає, що заборона цілодобово залишати житло разом із встановленням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і сприятиме запобіганню ризикам передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, оскільки вважає, що дія домашнього арешту у такому виді стосовно підозрюваного не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, запобігти існуючим ризикам.

Слідчий суддя зазначає, що строки досудового розслідування обчислюються відповідно до вимог ст. 219 КПК України.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло будинок АДРЕСА_1 із покладенням обов`язку: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першим викликом у визначений час та місце; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на строк два місяці, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 липня 2023 р., який обчислювати з часу повідомлення про підозру, а саме 24 травня 2022 р.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати через прокурора ОСОБА_3 для виконання Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_14