Єдиний унікальний № 371/726/23
Номер провадження № 1-кп/371/219/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області кримінальне провадження №0000003, внесеного до ЄРДР 11.05.2023 стосовно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Миронівського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003, внесеного до ЄРДР 11.05.2023, за яким ухвалою судді від 29.05.2023 призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки підстав для закриття провадження, передбачених п. 4-8 ч.1, 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокуророві не вбачається, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування клопотання посилався на ту обставину, що при формуванні обвинувачення в порушення принципу презумпції невинуватості неодноразово викладено незаконне твердження детектива та прокурора саме про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема на аркушах 1 та 4 обвинувального акту. Указані порушення вимог закону формують у суду упереджений висновок про вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення та беззаперечно виключає можливість судового розгляду кримінального провадження на підставі даного обвинувального акту. З огляду на викладене, просив обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2023 року за №0000003 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України повернути прокурору.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 клопотання захисника ОСОБА_6 підтримали, просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Щодо вказаного клопотання прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, тому поверненню не підлягає.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000003, формування обвинувачення містить наступне твердження: « ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вчинила кримінальне правопорушення, за наступних обставин». Щодо вказаного твердження, яке на думку сторони захисту порушує презумпцію невинуватості, суд зазначає, що за п. 5 ч.2 ст. 191 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також, за п.13 ст.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже твердження про те, що « ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вчинила кримінальне правопорушення» повністю відповідає вимогам норм КПК України та узгоджується із формою обвинувачення.

Щодо позиції сторони захисту про те, що при викладі фактичних обставин у обвинувальному акті зазначено, що «встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, за наступних обставин» (абз.8 арк.1 обвинувального акту), суд зазначає наступне.

Так, за ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Вимоги до обвинувального акту містяться в ст.291 КПК України.

Сторона захисту, посилаючись на порушення своїх прав через зазначення в обвинувальному акті висновків про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, стверджує про порушення фундаментального принципу презумпції невинуватості, про що суд зазначає наступне.

Важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).

Презумпція невинуватості також закріплена в п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є одним із найважливіших елементів справедливого кримінального процесу. Якщо судове рішення стосовно особи відображає думку, що вона винна, але ця думка сформована до того, як було доведено її вину відповідно до закону, це рішення порушує вимогу п.2 ст.6 Конвенції. Таке порушення має місце навіть за умови відсутності формальних заяв щодо вини особи, але коли є підстави говорити, що національний суд чи орган вважає особу винною.

Пункт 2 ст.6 Конвенції забезпечує «право вважатися невинним доти, доки вину не буде доведено в законному порядку». Крім цього, відповідно до рішення у справі «Аллен проти Об`єднаного Королівства» презумпція невинуватості, котра розглядається як процесуальна гарантія в контексті самого кримінального провадження, визначає вимоги щодо:

- тягаря доведення;

- правових презумпцій факту і права;

- привілею проти самообвинувачення;

- досудового оприлюднення елементів справи;

- передчасних висловлювань суду або інших представників держави щодо вини особи.

Порушення принципу презумпції невинуватості має місце не тільки на стадії судового розгляду, а й на стадії досудового розслідування.

Так, прокурор вказуючи про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обвинувальному акті фактично виконав квазісудову функцію, бо ухвалив рішення стосовно винуватості особи на етапі досудового розслідування.

Разом з тим, недотримання принципу презумпції невинуватості у відповідних рішеннях може мати два процесуальні наслідки: порушення права на справедливий суд, що тягне за собою скасування рішення, та визнання доказів у справі недопустимими.

Отже, твердження прокурора про встановлення винуватості ОСОБА_4 в обвинувальному акті порушує право на справедливий суд, і це є грубим порушенням норм КПК України та Конституції України, з огляду, що презумпція невинуватості є не лише обов`язковим елементом реалізації конституційного права на судовий захист, без якого справедливий судовий розгляд неможливий, а й важливою конституційною гарантією, яка потребує справедливого судового розгляду й ефективного судового захисту. Винуватість особи встановлюється виключно судом. Тому, враховуючи, що вказана обставина не може бути усунутою в ході судового розгляду, клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а обвинувальний акт поверненню прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003, внесеного до ЄРДР 11.05.2023 стосовно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України повернути прокурору.

На ухвалу протягом семи днів з дня її винесення може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1