Справа № 212/3720/23
У Х В А Л А

02 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000808 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 із клопотанням, яке погоджено прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 27.05.2023 року приблизно о 15.30 годині невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні ПТ «ЛОМБАРД ПАРУС», 39451311, який розташований за адресою: вул. Е. Фукса, буд. 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу, в період воєнного стану, відкрито викрала мобільний телефон марки «XiomiRedmi 9» 4/64 GB, який належить ПТ «ЛОМБАРД ПАРУС», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим спричинила матеріальний збиток на суму 3300 гривень. (ЄО № 9837 від 27.05.2023).

27.05.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст.208 КПК України.

В ході протоколу затримання особи, під час обшуку ОСОБА_6 в присутності понятих було виявлено та вилучено майно отримано злочинним шляхом а саме: цигарки марки «Парламент» в кількості 2 пачки в одній пачці 5 цигарок в іншій пачці 8 цигарок, грошові кошти в загальній сумі 600 гривень (купюрами: 2 купюри по 20 гривень, 2 купюри по 200 гривень, 1 купюра 100 гривень, 2 купюри по 5 гривень), які ОСОБА_6 отримав за збут викраденого майна.

28.05.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

28.05.2023 року допитано в якості підозрюваного ОСОБА_6 , який пояснив, що дійсно вчинив дане правопорушення після якого отримані грошові кошти за продаж викраденого майна витрачав на власний розсуд, грошові кошти які залишили в нього, які не вспів витратити були вилучені в нього в ході затримання, тобто 600,00 гривень та 2 пачки цигарок «Парламент».

Вказані 2 пачки цигарок «Парламент» та грошові кошти у сумі 600,00 гривень визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначених фактів, зокрема з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вказане вище майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, ознайомившись із матеріалами доданими до клопотання, а саме витяг з кримінального провадження № 0000808 від 27.05.2023 року, копії протоколу допиту представника потерпілого від 27 травня 2023 року, протоколу огляду предмета від 27 травня 2023 року, протоколу затримання від 27 травня 2023 року, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, повідомлення про підозру від 28 травня 2023 року, протоколу допиту підозрюваного від 28 травня 2023 року, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб".

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (частина 2 ст. 170 КПК України).

При цьому залежно від конкретної мети арешту майна передбачені відповідні підстави для накладення арешту у кожному випадку окремо (частини 3-6 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 ст. 170 КПК України ).

Згідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак слідчим не доведено яким чином зазначене майно може бути використано у якості доказу, зокрема на підтвердження яких обставин причетності до вчинення даного кримінального правопорушення можуть бути використані.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, стороною обвинувачення не зазначено конкретної підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167,170-173,175,309,372,392.532 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000808 від 27.05.2023 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде, подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1