19.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/2991/23
1-кп/205/622/23
Справа №205/2991/23
Провадження №1-кп/205/622/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000325 від 09 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.староуткінське свердловської області російської федерації, без громадянства, освіта середня, не одруженого, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 04.01.2023 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України до 1 року 4 місяців обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік; офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №907 о/с від 11 липня 2022 року, ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. 09 березня 2023 року, близько 14 години 17 хвилин, екіпажем №424, у складі інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , під час виконання службових обов`язків, а саме: патрулювання Новокодацького району м.Дніпро, в районі будинку №92Б по вул.Набережна Заводська, було зупинено обвинуваченого ОСОБА_4 , під час спілкування з яким, було з`ясовано, що останній має при собі сліп-пакет з наркотичною речовиною у правій кишені куртки. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме: інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , будучи обізнаним, про те, що останній є особою, яка постійно здійснює функції держави, тобто є службовою особою, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день, близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 1 000 грн. за не вчинення дій відносно нього з використанням наданого ОСОБА_5 службового становища, а саме: за уникнення можливої кримінальної відповідальності, а також запропонував в подальшому надати неправомірну вигоду у розмірі 20 000 грн., а після отримання відмови, будучи неодноразово попередженим службовими особами УПП в Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, повторно запропонував інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , надати неправомірну вигоду у розмірі 1 000 грн., а також знову запропонував в подальшому надати неправомірну вигоду у розмірі 20 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно він, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, будучи зупиненим працівниками поліції з наркотичними засобами в районі буд.92Б по вул.Набережна Заводська, запропонував інспектору УПП ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1 000 грн., а згодом ще 20 000 грн., за те, щоб вони не викликали слідчо-оперативну групу, на що отримав відмову та був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди, однак, не зважаючи на це, знову повторив свою пропозицію, після чого був затриманий.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.01.2023 року був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України та засуджений до 1 року та 4 місяців обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, в період якого вчинив інший злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання, не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.01.2023 року.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого строку покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2023 року у виді одного місяця обмеження волі, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки та один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту прибуття до установи виконання покарань.

Речові докази по справі, якими було визнано:

- DVD-R диск з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- п`ять банкнот номіналом 200 гривень НБУ із серійними номерами ДЄ7889238, ГЗ3828538, ГЕ8549886, ВЕ5213077 та ГИ3909903, які згідно квитанції №001552 від 23 березня 2023 року зберігаються у УФЗБО ГУНП України в Дніпропетровській області звернути на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1