ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8164/23
провадження № 1-кп/753/1483/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001410 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого стрільця 2 механізованого 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше судимого 02.02.2023 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потрепілого ОСОБА_5 законного представника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 32 від 26.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» ОСОБА_3 призвано на військову службу за мобілізацією, призначено на посаду кулеметника третього стрілецького відділення третього стрілецького взводу третьої стрілецької роти, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 31.03.2023 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно з положеннями ст. ст. З, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11, 13,14,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки, не допускати негідних вчинків самому та стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2022 близько 21 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту на фоні раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень вищевказаному громадянину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_7 та наніс йому своєю головою один цілеспрямований удар в область обличчя, а саме - носа.

Вказаними протиправними діями солдат ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - закриту травму носа у вигляді перелому кісток носа, синця на спинці носу з розповсюдженням на підочну ділянку та верхню повіку правого ока.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий 02.02.2023 Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано, визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проходження служби, не одружений, військовослужбовець, учасник бойових дій та приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання передбачене сакнцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових криимінальних правопорушень у майбутньому.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2023 року виконувати самостійно.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 н.м.д.г., що становить 850 гривень. На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2023 рокуяким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 2 672 гривні 00 копійок за проведення судової експертизи № 042-894-2022 від 12.09.2022 року.

Речові докази - залишити за належністю.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: