Єдиний унікальний номер: 379/800/23
Провадження № 1-кп/379/66/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0002224, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Таращанського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ст. 356 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

03 травня 2023 року близько 23 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», вирішив вчинити таємне викрадення майна, яке належить ФОП ОСОБА_9 .. Відразу ж після цього, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму металевого листа проник до приміщення котельні, належного ФОП ОСОБА_9 , звідки таємно викрав сокиру-колун марки «Haisser» 2 кг червоного кольору з дерев`яною рукояткою, вартістю 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 10 копійок. Після цього ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_9 матеріального збитку в розмірі 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 10 копійок.

Окрім цього, 03 травня 2023 року, близько 23 години (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_8 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , діючи умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку, а саме в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, вирішив вчинити самоправні дії, які виразились у проникненні на територію Таращанського районного споживчого товариства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та пошкодженні майна означеного товариства.Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на самоправні дії, а саме проникнення до іншого володіння та пошкодження майна, ОСОБА_8 , без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, переліз через металевий паркан, після чого зайшов на територію товариства за вище вказаною адресою та, шляхом пошкодження навісних замків на дверях, проник всередину нежитлової будівлі А-2, яка на праві власності належить Таращанському районному споживчому товариству, чим завдав значної шкоди інтересам власника, яка виразилась у пошконшенні майна вказаного товариства на загальну суму 320 (триста двадцять) гривень.

Отже, ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, та самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється установою, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника, тобто кримінальний проступок, передбачений ст. 356 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

29.05.2023 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за постановою від 06.05.2023, і підозрюваним ОСОБА_8 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_12 , укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду одночасно з обвинувальним актом.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та зазначив про те, що одночасно із поданням до суду обвинувального акта разом із угодою прокурором було надано також заяви потерпілого ОСОБА_9 та представника потерпілої юридичної особи Таращанського районного споживчого товариства ОСОБА_13 , датовані 29.05.2023, щодо надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 ..

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_13 у підготовчому судовому засіданні підтвердила факт надання нею, як представником Таращанського районного споживчого товариства, згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 , а також ствердила про відсутність у товариства матеріальних претензій до обвинуваченого, не заперечувала щодо затвердження цієї угоди судом.

Потерпілий ФОП ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належно. 14.06.2023 ОСОБА_9 подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій просив також затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_8 .. На підставі ст. 325 КПК України, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, судове засідання проведено без участі потерпілого ФОП ОСОБА_9 ..

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ст. 356 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, стверджує про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частинами 1, 2 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ч.ч. 2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується за ч.4 ст.185 КК України у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам потерпілого ФОП ОСОБА_9 , та за ст.356 КК України у вчиненні кримінального проступку, внаслідок якого заподіяна значна шкода інтересам власника Таращанського районного споживчого товариства.

Судом установлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним укладена після надання потерпілими ФОП ОСОБА_9 та Таращанським районним споживчим товариством, від якого діяла представник ОСОБА_13 , письмових згод прокурору на укладення ним цієї угоди.

Згідно умов угоди про визнання винуватості сторони погодились з формулюванням фактичних обставин обох кримінальних правопорушень та їхньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 і ст. 356 КК України, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_8 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ст. 356 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив два умисні кримінальні правопорушення, має зареєстроване місце проживання, органами місцевого самоврядування за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Суд погоджується з наведеною в угоді обставиною, яка визначена в обвинувальному акті як пом`якшуюча покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, та за ст. 356 КК України, як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється установою, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючої покарання обставини, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки інкримінованими ОСОБА_8 кримінальними правопорушеннями шкоду завдано правам та інтересам потерпілого ФОП ОСОБА_9 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, а також юридичній особі - Таращанському районному споживчому товариству, представником якої теж було надано письмову згоду прокурору на укладення даної угоди, - суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_8 узгодженого покарання, оскільки за наведених умов суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом установлено, що в цьому кримінальному провадженні запобіжні заходи щодо обвинуваченого не застосовувалися та підстав для їх застосування немає, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Кримінальним правопорушенням завдана майнова шкода: потерпілому ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень 10 копійок, яка відшкодована способом повернення йому викраденого майна, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру, а також потерпілому Таращанському районному споживчому товариству на загальну суму 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, яка також відшкодована і потерпіла юридична особа майнових претензій до обвинуваченого не має.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185, ст. 356 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2023 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_8 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні №0002224, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2023 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та за ст. 356 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ст. 356 КК України 1 (один) місяць арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не застосовувати.

Речовий доказ: сокиру-колун марки «Haisser» 2 кг червоного кольору з дерев`яною рукояткою, що передана під розписку від 09.05.2023 потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок проголошено 14.06.2023 негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_14