Провадження № 1-кс/686/6963/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, інваліда 2 групи, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000024,

встановив:

16.08.2023 року слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 21.08.2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що « досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких обмежено, включених до таблиці ІІ списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено та маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут амфетамін, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав, та збував , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Так, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 20 червня 2022, незаконно придбав з метою подальшого збуту, порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 0,384 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,183168 г, який зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 15 год. 26 хв. 20.06.2022.

В подальшому, 20.06.2022, близько 15 год. 26 хв. ОСОБА_6 , з метою незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Свободи, 2, о 15 год. 27 хв., за грошову винагороду у сумі 250 грн., шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 0,384 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, масою 0,183168 г, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому упакуванні, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список № 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 17 березня 2023 року, незаконно, повторно, придбав з метою подальшого незаконного збуту, порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, загальною масою 0,771 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,4626г, які незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 14 год. 02 хв. 17.03.2023.

В подальшому, 17.03.2023, близько 14 год. 03 хв. ОСОБА_6 , з метою незаконного, збуту психотропної речовини, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в одній із кімнат приміщення будинку АДРЕСА_1 за грошову винагороду у сумі 500 грн., шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, загальною масою 0,771г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,4626 г, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому упакуванні, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчинено повторно.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІI Список №2) віднесено до психотропної речовини, обіг якого обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинене повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 06 червня 2023 року, незаконно, повторно, придбав з метою подальшого незаконного збуту, порошкоподібну речовину бежевого кольору, загальною масою 0,995 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмеженоамфетамін, масою 0,39402 г, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 15 год. 03 хв. 06.06.2023.

В подальшому, 06.06.2023, близько 15 год. 04 хв. ОСОБА_6 з метою незаконного, збуту психотропної речовини, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в одній із кімнат приміщення будинку АДРЕСА_1 , за грошову винагороду у сумі 500 грн., шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину бежевого кольору, загальною масою 0,995 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,39402г в прозорому поліетиленовому пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчинено повторно.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця IІ Список №2) віднесено до наркотичних засобів, обіг якого обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинене повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 23 червня 2023 року, незаконно, повторно, придбав з метою подальшого незаконного збуту, порошкоподібну речовину бежевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 08 год 50 хв, 23.06.2023.

В подальшому, 23.06.2023, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 з метою незаконного, збуту психотропної речовини, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в одній із кімнат приміщення будинку АДРЕСА_1 , за грошову винагороду у сумі 500 грн., шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину бежевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в прозорому поліетиленовому пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчинено повторно.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця IІ Список №2) віднесено до наркотичних засобів, обіг якого обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинене повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 23 червня 2023 року незаконно, придбав з метою подальшого незаконного збуту в невстановленої слідством особи, порошкоподібну речовину рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою що перевищує 15 грам, тобто в особливо великих розмірах, яку в подальшому ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 з метою подальшого незаконного збуту.

Так, 23 червня 2023 року в період часу з 13 год. 40 хв. по 17 год. 35 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 в кімнатах виявлено та вилучено прозорі поліетиленові пакети з пазловими застібками та пластикові ємкості в середині яких знаходиться порошкоподібна речовина рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, обіг якого обмежено, масою що перевищує 15 грам, тобто в особливо великих розмірах, яку останній зберігав з метою подальшого незаконного збуту.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІI Список №2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Відповідно до Таблиці 2 переліку невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, масою понад 15 грам психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, відповідає особливо великим розмірам.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України.

23.06.2023 ОСОБА_6 затримано, в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. ч. 1, 2, 3 ст.307 КК України.

25.06.2023 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.08.2023, із визначенням розміру застави в сумі 214 720 грн., яка 28.06.2023 була внесена.

29.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України.

11.07.2023 ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

До кінця строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишається незначний термін, по 21.08.2023, що є не достатнім для виконання запланованих слідчих дій та процесуальних заходів з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які за своїм характером становлять суспільну небезпеку, відносяться до категорії тяжких злочинів, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились, слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою, без права несення застави, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах продовженого строку досудового розслідування, оскільки, застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000024 від 03.08.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

23.06.2023 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 17 год. 40 хв. 23.06.2023 р.

24.06.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.06.2023 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 21.08.2023 року, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн., яка була внесена та 28.06.2023 р. ОСОБА_6 було звільнено з ізолятору тимчасового тримання №1 ГУНП в Хмельницькій області.

29.06.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.06.2022 р., 13.09.2022 р., 21.06.2022 р., 30.01.2023 р., 18.03.2023 р., 30.03.2023 р.; протоколи оглядів грошових коштів від 20.06.2022 р., 17.03.2023 р., 06.06.2023 р., 23.06.2023 р.; протоколи оглядів покупця від 20.06.2022 р., 17.03.2023 р., 06.06.2023 р., 23.06.2023 р.; протоколи вилучення придбаного товару від 20.06.2022 р., 17.03.2023 р., 06.06.2023 р., 23.06.2023 р.; висновки експертів №СЕ-19/123-22/5746-НЗПРАП від 01.07.2022 р., №СЕ-19/123-23/3216-НЗПРАП від 28.03.2023 р., №СЕ-19/123-23/6102-НЗПРАП від 15.06.2023 р., №СЕ-19/123-23/6748-НЗПРАП від 28.06.2023 р.; протокол обшуку від 23.06.2023 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 23.06.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2023 р. відносно ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком по 21.08.2023 року включно.

16.08.2023 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, було продовжено до шести місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000024.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, зокрема й того, яке відноситься до категорії особливо тяжких (ч.3 ст.307 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та інші підозрювані у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками, підозрюваними, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань від вказаних осіб судом.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дозволяють дійти до висновку про продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка хворіє та є інвалідом 2 групи, займався волонтерством, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, зокрема, й матір похилого віку та дружину інваліда, які хворіють.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, на даний час, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку або за допомогою третіх осіб, які матимуть можливість відвідувати підозрюваного.

У відповідності до п.5 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших підозрюваних, з якими він спілкується у слідчому ізоляторі, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту. Не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 , той факт, що останній та його близькі родичі хворіють, та потребують стороннього догляду, окрім того, вказані обставини вже були предметом дослідження під час застосування відносно підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя критично сприймає аргументи сторони захисту щодо неможливості тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, в зв`язку з його станом здоров`я, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, оскільки доказів неможливості утримання ОСОБА_6 в умовах СІЗО стороною захисту не надано.

Окрім того, Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Згідно п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7 Порядку особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевказані положення, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я.

Слідчий суддя не вбачає підстав для окремого реагування, у порядку ст.206 КПК України, щодо повідомлених підозрюваним ОСОБА_6 обставин, щодо ненадання йому належної медичної допомоги, оскільки зі слів самого підозрюваного та даний час він перебуває в медичній частині СІЗО, де йому надається не те лікування, яке він вважає за необхідне, з даного приводу він скаржився, та слідчим суддею була винесена відповідна ухвала. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 09.08.2023 р. слідчим суддею була постановлена ухвала, в порядку ст.206 КПК України, щодо забезпечення проведення ОСОБА_6 медичного обстеження та лікування за результатами обстеження, копія цієї ухвали відповідними посадовими особами була отримана 15.08.2023 р., і на сьогодні, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 в умовах СІЗО медична допомога надається, окрім того, вже заплановано конвоювання ОСОБА_6 до лікувального закладу, з метою проведення його обстеження на виконання означеної ухвали слідчого судді.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 12.10.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 12 жовтня 2023 року включно.

Ухвала діє до 12 жовтня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя