ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання прокурора - задоволено.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13 вересня 2023 року 23 год. 10 хв., з можливістю внесення застави в розмірі 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень та покладенням у зв`язку із внесенням застави обов`язків, що визначені в ухвалі слідчого судді від 19.05.2023.

Направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, внесеного в ЄРДР за №0001753 від 17.05.2023 до відповідного суду для визначення підсудності у зв`язку з встановленням непідсудності кримінального провадження та порушенням територіальної юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги.

ЄУНСС №716/1132/23 Головуючий суддя І інстанції: ОСОБА_7

Провадження №11-кп/822/312/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 331 КПК України

Захисник ОСОБА_6 , у своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 вважає, що вказане судове рішення підлягає скасуванню в частині продовження дії запобіжного заходу з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

Оскаржуваною ухвалою суду встановлено, що дане кримінальне провадження не підсудне Заставнівському районному суду Чернівецької області. Судом законом уповноваженим здійснювати дане кримінальне провадження є Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Таким чином, рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 було ухвалено з порушенням правил підсудності, що згідно з п.6 ч.2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім цього, судом залишено поза увагою, що прокурором заявлено клопотання про продовження з порушенням строків визначених ч. 1 ст. 199 КПК України.

До викладення обставин у клопотанні застосовано формальний підхід, який полягає у переліченні вимог закону та ймовірності його порушення, а підстави, якими керувався суд при винесенні оскаржуваної ухвали є припущеннями.

Ризики передбачені ст. 177 КПК України зазначені в оскаржуваній ухвалі крім того, що останні є припущеннями спростовуються тим, що обвинувачений визнає вину, сприяв досудовому розслідуванню, має стійкі соціальні зв`язки, розкаюється у вчиненому.

Отже, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - відмовити.

Мотиви суду.

Перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , наявні матеріали, обговоривши вимоги апелянта, колегія суддів приходить до наступного.

Вказаний запобіжний захід продовжений ОСОБА_5 на стадії судового провадження під час підготовчого судового засідання в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України, які не можуть бути оскаржені.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 9 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість прийняття та розгляду цієї апеляційної скарги, з огляду на практику ЕСПЛ та ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, оскільки мова йде про право на свободу та особисту недоторканість в розрізі ст. 5 Конвенції.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційною інстанцією встановлено, що рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суддею прийнято на стадії підготовчого судового засідання (ст. 315 КПК України), яка в цілому/загальному відноситься вже до стадії судового провадження, окрім того свою ухвалу суд постановив керуючись ст. 331 КПК України, яка підлягає апеляційному оскарженню.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність обрання такого запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

На думку колегії суддів, дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом першої інстанції були дотримані повністю.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_5 із вчиненням інкримінованого йому діяння та обґрунтованістю пред`явленого обвинувачення.

Встановлено, що до Заставнівського районного суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

13 липня 2023 року у підготовчому судовому засідання суд вирішив питання з урахуванням вимог ст. 315 КПК України.

Зокрема, вирішив питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків можливої протиправної поведінки останнього.

При цьому слід зазначити, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння відносяться до категорії тяжких злочинів та суворість передбачуваного покарання (від 3 до 8 років позбавлення волі), а також період вчинення останнім злочинних дій (військовий стан) та обставини, які встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що саме тримання під вартою спроможне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а ризики зазначені в клопотанні прокурора продовжують існувати. Таким чином, висновки суду про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому слід зазначити, що визначений раніше розмір застави буде з одного боку утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 , від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

За таких обставин, посилання сторони захисту в своїй апеляції на те, що ризики наведені стороною обвинувачення та обґрунтовані судом у своїй ухвалі, які нібито є припущеннями, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки такі доводи сторони захисту не доведені доказами в апеляційній скарзі.

Більше того, колегія суддів звертає також увагу і на те, що ч.2 ст. 422-1 КПК України, передбачає вичерпний перелік документів, які можуть бути витребувані суддею-доповідачем з суду першої інстанції у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дати оцінку всім доводам апелянта наведеним в скарзі, оскільки обмежена матеріалами кримінального провадження для повного дослідження заявлених вимог.

Отже, на думку колегії суддів, доводи наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали та винесення нової, як про те апелює адвокат ОСОБА_6 ..

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 315, 331, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2023 року 23 год. 10 хв., - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3