Справа № 203/3608/21
Провадження № 1-кп/0203/590/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 02.07.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого на посаді директора ТОВ «Арфіл», раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця - мобілізованого до ЗСУ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України,

встановив:

У провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 28 квітня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 02.07.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. В обґрунтування клопотання послалась на те, що 01.09.2021 року до Кіровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесено до ЄРДР за № 0000659 від 02.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.296 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було пред`явлено 03.07.2021 року. Таким чином обвинувальний акт надійшов до суду за два дня до закінчення двомісячного терміну досудового розслідування.

Ухвалою Кіровського районного суду від 25.01.2022 року обвинувальний акт був повернутий прокурору для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор 05.06.2022 року звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року, та просив поновити строк апеляційного оскарження вищезазначеної ухвали.

Ухвалою колегії суддя Дніпропетровського апеляційного суду від 22.12.2022 року в задоволенні клопотання прокурору щодо поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено.

28.04.2023 року обвинуваченим повторно вручили обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, але в обвинувальному акті взагалі не вказано, що обвинувальний акт направлений повторно на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року про повернення обвинувального акту для усунення недоліків, тобто до суду зайшов самостійний документ.

Захисник посилається на те, що відповідно до ст. 219 КПК України передбачені строки досудового розслідування пропущені, тому на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України слід закрити провадженні у справі.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 , просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання. У письмових запереченнях зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було направлено до суду первинно в межах строку досудового розслідування, а саме 01.09.2021. Проте, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 зазначений акт було повернено прокурору, а ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.12.2022 відмовлено прокурору в клопотанні на поновлення строку апеляційної скарги. В подальшому, після надходження матеріалів провадження до

Прокурор зазначає, що нормами КПК України не передбачено строків для усунення недоліків обвинувального акта після його повернення, а тому твердження сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження відповідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є необґрунтованими.

Враховуючи практику Верховного суду України, зокрема постанову по справі №636/336/21 (провадження № 51-5720км21), повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акту прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

З урахуванням того, що у кримінальному провадженні будь-яких процесуальних дій не вчинялось, а лише його приведення у відповідність до кримінального - процесуального закону, перебіг строку досудового розслідування поновлено не було.

Прокурор також зазначив, що в обвинувальному акті, який направляється до суду вдруге або втретє, не відображається інформація про попередні невдалі спроби звернення з таким актом та в реєстрі матеріалів досудового розслідування про це не вказується.

Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши пози думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Кіровського районного суду від 25.01.2022 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 02.07.2021 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, повернутий прокурору для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.

Прокурор 05.06.2022 року звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду, в якому просив поновити строк апеляційного оскарження вищезазначеної ухвали.

Ухвалою колегії суддя Дніпропетровського апеляційного суду від 22.12.2022 року в задоволенні клопотання прокурору щодо поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено.

28.04.2023 року прокурором затверджений новий обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.

В цей же день, 28.04.2023 копія обвинувального акта вручена обвинуваченим, та обвинувальний акт направлено до суду.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

В силу п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру.

Частина 5 статті 219 КПК України передбачає, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.1 статті 28 КПК п ід час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч.2 вказаної статті проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч.3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

З питання обчислення строків для звернення до суду повторно з обвинувальним актом після повернення судом обвинувального акта прокурору для усунення недоліків Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у Постанові по справі №636/336/21 (провадження № 51-5720км21) висловив свою позицію, залишивши касаційну скаргу сторони обвинувачення без задоволення.

За обставинами цієї справи №636/336/21 (провадження № 51-5720км21) Чугуївський міський суд Харківської області ухвалою від 27 липня 2021 року закрив кримінальне провадження щодо обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу.

Суд встановив, що у цьому провадженні сторона обвинувачення звернулася з обвинувальним актом до суду 5 грудня 2019 року, в останній день строку досудового розслідування. Цей обвинувальний акт було повернуто прокурору ухвалою суду від 27 лютого 2020 року, яка набрала законної сили 6 березня 2020 року, і отримано прокуратурою 24 березня 2020 року. Після цього 21 грудня 2020 року було відновлено досудове розслідування і ухвалено ряд процесуальних рішень. 26 січня 2021 року сторона обвинувачення повторно звернулася до суду з обвинувальним актом на виконання рішення суду від 27 лютого 2020 року. На підставі цих фактів суд дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення направила обвинувальний акт до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК, що є підставою для закриття провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК. Харківський апеляційний суд ухвалою від 20 вересня 2021 року залишив ухвалу суду першої інстанції без змін. Прокурор подав касаційну скаргу.

У цій справі Касаційний кримінальний суд Верховного Суду зазначив таке:

«Повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року.

Повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, у тому числі, направленням до суду обвинувального акту.

На думку прокурора, звернення до суду з обвинувальним актом, навіть якщо він згодом був повернутий прокурору, зупиняє сплив строку досудового розслідування, а тому на час, який минув з моменту повернення до моменту повторного направлення обвинувального акта до суду, не поширюються вимоги статті 219 КПК.

Суди попередніх інстанцій не погодилися з такою позицією і виходили з того, що строк досудового розслідування продовжує спливати після повернення обвинувального акта прокурору і не може перевищувати межі, визначені статтею 219 КПК. Вони вважали, що після повернення обвинувального акта його недоліки можуть бути усунені лише протягом решти строку досудового розслідування, яка залишилася до первинного звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом.

Суди дійшли висновку, що оскільки у цій справі перший раз сторона обвинувачення звернулася до суду в останній день строку досудового розслідування, в неї не залишилося часу для виправлення недоліків, зазначених в ухвалі про повернення обвинувального акта, тому її повторне звернення до суду 26 січня 2021 року відбулося після закінчення строку досудового розслідування, що дало підстави для закриття провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Суд не може погодитися з підходом до обчислення строків, запропонованим стороною обвинувачення, оскільки він створює широкі можливості стороні обвинувачення шляхом направлення обвинувального акта, який не відповідає вимогам статті 291 КПК, штучно зупиняти сплив строків, тим самим позбавляти правового значення вимогу розумних строків, яка отримала деталізоване регулювання у статті 219 КПК.

Неможливість проведення додаткового розслідування пояснює і неможливість відновлення закінченого досудового розслідування або продовження його строків, як зазначав раніше цей Суд.

Суд допускає, що в певних випадках повернення обвинувального акту стороні обвинувачення може поставити її в складне становище, особливо якщо він направлений до суду в останній день строку.

Однак Суд вважає, що будь-яка сторона кримінального провадження має передбачати можливість несприятливого для неї розвитку подій у провадженні, у тому числі і ухвалення судових рішень, що вимагатимуть додаткового часу для їх виконання, як, наприклад, рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Виходячи з цих міркувань Суд вважає, що законодавець, встановлюючи граничні строки досудового розслідування, визначав їх з урахуванням подібних ускладнень з якими може стикнутися сторона, і вона має враховувати можливість таких ускладнень при плануванні своєї діяльності.

Суд нагадує, що у цій справі виправлення недоліків обвинувального акту тривало близько дев`яти місяців, що навряд чи узгоджується з обов`язком вчиняти процесуальні дії в розумний строк, як того вимагає частина 1 статті 28 КПК. Сторона обвинувачення мала представити, але не представила дуже переконливі докази обставин, які перешкодили їй виправити ці недоліки раніше.

Суд нагадує, що перший раз сторона обвинувачення звернулась з обвинувальним актом до суду в останній день строку досудового розслідування. Поновлене нею розслідування, навіть за найбільш сприятливого для сторони обвинувачення підрахунку строку, тривало більш ніж один день. Таким чином, повторне направлення обвинувального акта до суду відбулося поза межами цього строку».

Після винесення ухвали про повернення обвинувального акта прокурора для усунення недоліків до повторного направлення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пройшов 1 рік 3 місяці. Вказане не узгоджується з обов`язком вчиняти процесуальні дії в розумний строк, як того вимагає частина 1 статті 28 КПК.

Сторона обвинувачення мала представити, але не представила докази обставин, які перешкодили їй виправити ці недоліки раніше.

З наведеного вище випливає, що сторона обвинувачення мала передбачати можливість несприятливого для неї розвитку подій у провадженні у разі повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, що вимагатимуть додаткового часу для виконання ухвали суду, та мала враховувати можливість таких ускладнень при плануванні своєї діяльності.

Таким чином, сторона обвинувачення, в якої залишалося два дні до закінчення досудового розслідування, не встигла направити обвинувальний акт в строки, направила обвинувальний акт до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, в більше ніж один рік, що є підставою для закриття провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 11 рішення у справі Вемхофф проти Німетчини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпечення того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.

Такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Суд переконаний, що застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом або "правовим пуризмом", оскільки строки досудового розслідування є граничними та положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Санкція ч.3 ст. 296 КК України передбачає покарання до 5 років позбавлення волі, тому відповідно до ч.4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є злочином невеликої ступені тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а кримінальне провадження слід закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 219, 284, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 02.07.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1