Провадження №1-кп/204/1323/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000750 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт підсудний Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстави для його повернення відсутні. Крім того, відсутні підстави для закриття кримінального провадження. Просить розглядати кримінальне провадження у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження. Заявив клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обраних відносно обвинувачених. В обґрунтування своїх клопотань зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів, на даний час не зменшились та не перестали існувати. Так, на даний час наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні двох епізодів тяжких кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким та усвідомлюють, що можуть понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, крім того вчинили вказані кримінальні правопорушення в період іспитового строку. Також, існує ризики, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки під час досудового розслідування було проведено слідчу дію впізнання за фотознімками, в ході якої свідок впізнав обвинувачених, як осіб, які викрали його мобільний телефон, крім того, оскільки обвинуваченим інкримінується здійснення розбійного нападу на потерпілого, є очевидний ризик намагання обвинуваченими здійснити незаконний вплив як на свідка, так і на потерпілого, з метою зміни показань останніми в суді для уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, наявний і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені є раніше неодноразово судимими, вчинили вказані кримінальні правопорушення в період іспитового строку, ніде не працевлаштовані, не мають офіційного джерела доходу, а тому з метою отримання доходу можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував. Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 підтримав думку свого підзахисного. Суду пояснив, що на даний час підстав для задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжних заходів немає. Прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність зазначених у клопотанні ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував. Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, просив відмовити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного. Суду пояснив, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, нічим не підтверджені. Прокурором не наведено переконливих доказів неможливості застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту - не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ухвалами слідчої судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Так, надаючи оцінку доводам прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, окрім цього існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, можуть вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, а тому з великою ймовірністю обвинувачені може вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення, враховує, що така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачених.

Судом також враховується, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання обвинувачених під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для їх позапроцесуальних дій.

Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Ризик впливу на свідків, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та дослідження їх судом.

Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, ще не досліджені докази, свідки ще не допитані судом, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свідків, вони може надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід окремо зазначити, що для здійснення тиску на свідків достатньо того, що особа, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може вчинити дії, покликані на примушення свідків до надання неправдивих показань або ж відмову від їх надання.

Щодо наявності у обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що останні будучи обізнаними про наявність вироків суду, відповідно до яких їх було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не стали, належних висновків для себе не зробили та продовжили вчиняти кримінальні правопорушення. Окрім цього, є особами у яких відсутнє офіційне джерело доходу, не працевлаштовані, на утриманні нікого не маючі, а тому судом приймається до уваги те, що в разі перебування на більш м`якому запобіжному заході останні можуть вдатися до дій щодо свого незаконного збагачення шляхом продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд у першу чергу враховує те, що за вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років. Окрім цього, судом враховується те, що обвинувачені не працевлаштовані, не маючі підтвердженого джерела доходу, на утриманні нікого не маючі, що в свою чергу з великою ймовірністю може свідчити про те, що обвинувачені можуть вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення, при цьому суд враховує, що така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Окрім цього, судом також враховується, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним запобіжним заходом для обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є тримання під вартою, оскільки застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, як основного запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості обвинувачених у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його поза процесуальних дій.

Суд вважає, що обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому застосовані до обвинувачених запобіжні заходи відповідають характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених суд на даному етапі не встановив.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджає застосуванню до них вказаного запобіжного заходу, а інші альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених, тому наявна необхідність у збереженні таких мір запобіжного заходу із визначенням строку, а тому суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є таким, що нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а необхідними та достатніми для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобігання встановлених судом ризиків, є лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000750 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, у закритому судовому засіданні 31 серпня 2023 року на 12:10 год. в залі судового засідання № 18 Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: пр. Пушкіна, 77б, місто Дніпро.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників процесу, доставити обвинувачених.

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», для виконання.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1