ВИРОК

Іменем України

28.09.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 30.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабовець, Стрийського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , факточно проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно вимог ст.89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами) в Україні діє воєнний стан.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану, 30.06.2023 близько 16:06 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, ; мисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи біля магазину «Egersund», що по вул. Стрийська, 200а у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми собами, викрав велосипед чорного кольору марки «Giant», номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , вартістю 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власниу розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що оскільки вчиненим ОСОБА_5 злочином шкода йому відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру не має до обвинуваченого, тому просить обвинуваченого ОСОБА_5 суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 який зареєстрований за адресою:. АДРЕСА_1 , проходить курс психосоціальної реабілітації відновлення особистості та здійснює волонтерську діяльність з 20.07.2023 по теперішній час. У Реабілітаційному Центрі Міжнародної Асоціації Психотерапії Адикцій. Проходження програми соціальної реабілітації передбачає постійне перебування під наглядом персоналу центру, що вбачає обов`язкове виконання відповідних правил та рекомендацій психологів та персоналу, що підтверджується довідкою Благодійного фонду «Реабілітаційному Центрі Міжнародної Асоціації Психотерапії Адикцій» вих.документ №91 від 28.09.2023 року.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю відшкодував завдані злочином збитки, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із застосуванням статтей 75, 76 КК України.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави 1434, 00 грн. судових витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

СD-R -диски з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи;

велосипед чорного кольору марки «Giant», номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та переданий йому на відповідальне залишити потерпілому.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави 1434 (одну тисячу тридцять чотири гривень) грн. 00 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

СD-R -диски з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи;

велосипед чорного кольору марки «Giant», номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та переданий йому на відповідальне залишити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1