03.07.2023
Справа № 642/2938/23
Провадження №1-кс/642/1881/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003354 від 12.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0003354 від 12.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, до шести місяців, тобто до 30 вересня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003354 від 12.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України, як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Законом України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 визначено, що обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування, як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН

від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується, як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Порушуючи вказані норми Президент рф ОСОБА_7 , а також інші представники влади рф, діючи всупереч вимогам пп. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України всупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, та Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до Закону України № 2265-IX від 22.05.2022 «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» визначено, що Російська Федерація (далі рф) є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та згідно зі ст. 1 цього ж Кодексу перебувають під охороною держави.

Станом на 24.02.2022 ОСОБА_6 на підставі наказу № 177-к від 02.12.2021 займав посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство» (), розташованого за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, вул. Декоративна, 15.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 89 Лісового кодексу України державна лісова охорона здійснює захист лісів на території України та має статус правоохоронного органу.

Відповідно до Положення про державну лісову охорону, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, лісничий відноситься до посадових осіб державної лісової охорони.

Таким чином, перебуваючи на займаній посаді лісничого Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», ОСОБА_6 є службовою особою зі складу державної лісової охорони, а отже є працівником правоохоронного органу.

У період збройного конфлікту збройними силами країни агресора рф в період часу з 24.02.2022 до 10.09.2022 було окуповано територію Великобурлуцької селищної територіальної громади, зокрема смт Великий Бурлук, Куп`янського району, Харківської області та наближені до нього населені пункти, що входять до території обслуговування Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство».

Встановлено, що в період часу з початку травня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 10.09.2022 ОСОБА_6 , будучи громадянином України, займаючи посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», будучи працівником правоохоронного органу України, протиправно, умисно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодився на пропозицію невстановлених в ході досудового розслідування представників окупаційної влади, добровільно, без будь якого примусу, зайняти посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества», незаконно створеного на базі ДП «Куп`янське лісове господарство», підприємства «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», очолив вказане лісництво та почав виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, керуючи роботою структурного підрозділу та підлеглих йому працівників щодо загальної діяльності лісництва, заготівлі та реалізації деревини, яка знаходилась на ділянках та складах ДП «Куп`янське лісове господарство» та перебувала на балансі підприємства. В подальшому, деревина, що перебувала на балансі підприємства ДП «Куп`янське лісове господарство», за вказівкою ОСОБА_6 передавалась на потреби окупаційної адміністрації.

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_6 використав свої знання та досвід співробітника державної лісової охорони та Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», з метою забезпечення становлення і функціонування на території тимчасово окупованого смт Великий Бурлук, Куп`янського району, Харківської області та наближених до нього населених пунктів, що входять до території обслуговування Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», використовуючи статус «лесничего Великобурлуцкого лесничества ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» серед іншого забезпечував підбір кадрів для роботи у незаконно створеному органі, організацію його функціонування, організовував незаконну заготівлю та надання лісоматеріалів окупаційній владі для облаштування бліндажів та інших фортифікаційних споруд, що використовувалися військовими держави-агресора проти Збройних Сил України під час збройного конфлікту.

У період часу з початку травня 2022 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) по 10.09.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем розташування структурного підрозділу ДП «Куп`янське лісове господарство» ? Великобурлуцького лісництва за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, вул. Декоративна, 15, у приміщенні якого здійснював свою діяльність структурний підрозділ «Великобурлуцкое лесничество» незаконно створеного органу виконавчої влади «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», будучи громадянином України, працівником правоохоронного органу, розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно та протиправно, добровільно зайняв посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі ДП «Куп`янське лісове господарство» підприємства «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» та виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, керуючи діяльністю структурного підрозділу та підлеглих йому працівників у структурному підрозділі незаконно створеного органу окупаційної влади «Великобурлуцком лесничестве «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» щодо загальної діяльності лісництва, заготівлі та реалізації деревини, яка знаходилась на ділянках та складах ДП «Куп`янське лісове господарство» та перебувала на балансі підприємства та передачі її на потреби окупаційної адміністрації, здійснивши тим самим, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з рф, в умовах воєнного стану, тобто діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, обійнявши посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі ДП «Куп`янське лісове господарство» підприємства «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», за виконання своїх службових обов`язків отримав грошову винагороду в національній валюті рф, а саме: за період часу з 01.05.2022 по 31.05.2022 у розмірі 17 195 російських рублів, за період часу з 01 червня 2022 року по 26 червня 2022 у розмірі 13 920 російських рублів, за період часу з 27 червня 2022 року по 30 червня 2022 у розмірі 7 620 російських рублів та за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 45 000 російських рублів, про що власноруч поставив свої підписи у платіжних відомостях № 3 від 01.09.2022, №3 від 01.09.2022, №10 від 01.09.2022 та № 3 від 25.08.2022, відповідно.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

31.03.2023 ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Повідомлення про підозру останньому опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 07.04.2023, 10.04.2023, 11.04.2023.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_6 проживав та фактично перебував на тимчасово окупованій частині Харківської області смт Великий Бурлук, Куп`янського району, а в подальшому екстрено покинув Харківську область та виїхав до рф з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: допитом свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що на початку травня, коли він перебував в окупації, до нього додому приїхав ОСОБА_6 , який до початку повномасштабного вторгнення займав посаду старшого лісничого Великобурлуцього лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство» та повідомив, що окупаційною владою його призначено на аналогічну посаду в лісгоспі, створеному окупаційною владою. Зазначив, що тепер у лісгоспі все буде «як в росії», що працівники отримуватимуть заробітну плату у рублях. Крім цього, ОСОБА_6 , привіз із собою бланки заяв про прийом на роботу на ім`я новопризначеного директора «Купянского лесного хозяйства» ОСОБА_9 . На вказані пропозиції свідок відмовився. Також свідок додав, що під час окупації під керівництвом ОСОБА_6 в лісництві здійснювалися рубки лісу без будь-яких офіційних дозволів та безпідставно реалізовано 30 м. куб. лісу, який зберігався на складах лісництва; допитом свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні з ОСОБА_8 свідчення; допитом свідка ОСОБА_11 , який підтвердив свідчення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Крім цього свідок повідомив, що після деокупації території ОСОБА_6 залишив територію України та поїхав у напрямку рф; допитом свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що у середині червня 2022 року він став свідком того, що три автомобілі «Урал» та автомобіль «Нива» їхали в сторону с. Плоске. При цьому, в автомобілі Нива свідок впізнав ОСОБА_6 , який до окупації займав посаду старшого лісничого місцевого лісництва. У автомобілях у супроводі ОСОБА_6 їхали люди у військовій формі. Пізніше вказані автомобілі у супроводі ОСОБА_6 поверталися, завантажені лісом. Також свідок дізнався, що ОСОБА_6 під час тимчасової окупації території добровільно зайняв посаду «старшего лесничего» у незаконно створеному окупаційною владою лісництві; допитом свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що під час тимчасової окупації чув, як ОСОБА_6 схвально відзивався про окупаційну владу. Також свідок повідомив, що після того, як ОСОБА_6 очолив місцеве лісництво, лісопродукція незаконно вивозилась на територію рф; матеріалами, вилученими під час проведення обшуку за місцем здійснення діяльності т. зв «Купянского лесного хозяйства», а саме: «трудовым договором от 01.06.2022», пыдписаним ОСОБА_6 , трьома платіжними відомостями із підписами ОСОБА_6 за отримання заробітної плати в російських рублях, графіками чергувань та списками співробітників лісового господарства, які були призначені на посади окупаційною владою під час тимчасової окупації території Харківської області; іншими показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, а саме: до 30.06.2023.

Враховуючи вказаний факт, слідчий вбачає за необхідне звернутися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто, до 30.09.2023.

Так, завершити досудове розслідування до спливу зазначеного вище трьохмісячного строку не представляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки під час подальшого розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: - отримати висновок призначеної судової почеркознавчої експертизи; - допитати інших осіб, яким відомі обставини діяльності лісового господарства під час тимчасової окупації; - зібрати матеріали, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ; - з урахуванням всіх зібраних доказів скласти остаточне письмове повідомлення про підозру та виконати вимоги ст. 276-279 КПК України в повному обсязі; ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та направити їх до суду.

Об`єктивно вищевказані дії можуть бути виконані в шестимісячний строк, у зв`язку із тривалістю проведення судової почеркознавчої експертизи, з урахуванням чого необхідним є продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ознаками ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи, що тримісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 30.06.2023, а закінчити досудове розслідування до вказаного строку у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких ускладнено військовою агресією рф проти України, орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 30.09.2023.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких ускладнено військовою агресією рф проти України.

Обставинами, які перешкоджали здійсненню цих процесуальних дій раніше є тривалість проведення призначеної судової експертизи, неможливість встановлення місцезнаходження ряду свідків та необхідність підготовки повідомлення про підозру в кінцевій редакції, виконання вимог ст. 290 КПК України.

Отримання результатів за запланованими вищевказаними слідчими (розшуковими) та процесуальними діями мають суттєве значення для правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення та забезпечення повноти як досудового розслідування так і судового розгляду в подальшому.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини, закінчити досудове розслідування у тримісячний строк неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що завершити досудове розслідування в строк до 30.06.2023, не виявляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, а вказані процесуальні дії не могли бути завершенні раніше з об`єктивних причин, які не залежать від слідчого та прокурора, і для виконання зазначених слідчих та процесуальних дій необхідний строк, не менший ніж шість місяців, тобто до 30.09.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає клопотання законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0003354 від 12.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Повідомлення про підозру останньому опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 07.04.2023, 10.04.2023, 11.04.2023.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_6 проживав та фактично перебував на тимчасово окупованій частині Харківської області смт Великий Бурлук, Куп`янського району, а в подальшому екстрено покинув Харківську область та виїхав до рф з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, а саме: до 30.06.2023.

Завершити досудове розслідування до спливу зазначеного вище трьохмісячного строку не представляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки під час подальшого розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: - отримати висновок призначеної судової почеркознавчої експертизи; -допитати інших осіб, яким відомі обставини діяльності лісового господарства під час тимчасової окупації; -зібрати матеріали, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ; - з урахуванням всіх зібраних доказів скласти остаточне письмове повідомлення про підозру та виконати вимоги ст. 276-279 КПК України в повному обсязі; ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та направити їх до суду.

Об`єктивно вищевказані дії можуть бути виконані в шестимісячний строк, у зв`язку із тривалістю проведення судової почеркознавчої експертизи, з урахуванням чого необхідним є продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вказане свідчать про неможливість проведення повного комплексу необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, необхідних для встановлення істини у кримінальному провадженні, в більш стислі строки.

Таким чином, у вказаний строк, тобто до 30.06.2023, завершити досудове розслідування неможливо внаслідок особливої складності вказаного кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно провести визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які будуть мати важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, а тому для їх проведення необхідно продовжити строк досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що слідчим доведено, що на даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки для його завершення необхідно: отримати висновок призначеної судової почеркознавчої експертизи; -допитати інших осіб, яким відомі обставини діяльності лісового господарства під час тимчасової окупації; -зібрати матеріали, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ; -з урахуванням всіх зібраних доказів скласти остаточне письмове повідомлення про підозру та виконати вимоги ст. 276-279 КПК України в повному обсязі; ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та направити їх до суду.

Виконання вказаних дій потребує додаткового часу і вони не могли бути завершені з об`єктивних причин, тому необхідно продовжити строк досудового розслідування, до шести місяців, тобто до 29 вересня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003354 від 12.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України до шести місяців, тобто до 29 вересня 2023 року.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1