Справа № 686/7894/22
Провадження № 1-кс/686/4353/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000547,

встановив:

25.05.2023 року прокурор Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на належний ОСОБА_3 майновий сертифікат на автогаражі, вартістю 17302 грн. 85 коп., ДБ-5, вартістю 410 грн., ММЗ 544, вартістю 2600 грн., причіп 2ПТС-4, вартістю 600 грн., токарний станок К-62, вартістю 520 грн., катки З ККШ-6, вартістю 145 грн., що виділено 19.07.2006 р. та затверджено 30.07.2006 р.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання в повній мірі не відповідає.

Клопотання прокурора складено формально та містить лише зміст повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на майно. Разом з тим, у поданому клопотанні прокурор не аргументує, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє належне обґрунтування того, яке значення має майно, що не було тимчасово вилученим, та на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою означеного майнового сертифікату можливо довести у кримінальному провадженні №0000547, яке розслідується по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. Окрім того, долучені до матеріалів клопотання документи (витяг з ЄРДР, копії: заяви про вчинення кримінального правопорушення, постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, рішень, ухвал та вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, ухвал апеляційного суду Хмельницької області, ухвали Верховного суду України, рішень та довідки Антоновецької сільської ради, заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проекту землеустрою, позовної заяви, актів прийому-передачі майна, протоколів, довідки ПП Агрофірма «Золотий колос», висновку про вартість майна, акту опису й арешту майна, постанови про арешт майна боржника, свідоцтв про право власності на майнові паї, висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, висновку експерта, протоколів допитів: потерпілого, підозрюваної та свідків, повідомлень про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги) не підтверджують ту обставину, що належний ОСОБА_3 майновий сертифікат являється речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000547, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя