Справа №521/9719/23
Провадження №1-кп/521/1442/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Малиновського районного суду м. Одеси, кримінальне провадження ЄРДР №0000232 від 28.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олешів, Тлумацького району, Івано-Франківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зі слів неофіційно працевлаштований вантажником на ринку «Привоз», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 13.10.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ст. 69 КК України, 16.12.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , підійшов до напіввідкритого каналізаційного люку колодязя кабельної каналізації по вулиці Генерала Цвєтаєва, будинок 1 в місті Одесі, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, спустився до колодязя №Ц1932а, Ц1937, де викрав відрізаний розподільчий кабель зв`язку довжиною 49 метрів кабель зв`язку ТПП 50?2х0,4, (інв. №0, ДМД №351/2 ЦМД) вартістю 103 гривні 62 копійки за 1 метр, загальною вартістю 4231 гривню 15 копійок, який належить ОФ АТ «Укртелеком» ().

Після цього, заволодівши майном, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОФ АТ «Укртелеком» () матеріальну шкоду на загальну суму 4231 гривню 15 копійок.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 було кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини які були викладені в обвинувальному акті, провину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

За вище вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позицій. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченого, який є особою з професійно-технічною освітою, неофіційно працює вантажником на ринку «Привоз», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, раніше судимий.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставинами суд враховує, те що він провину визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному, відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставин суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обтяжуючих обставин та наявність кількох пом`якшуючих обставин, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року, а саме з шматку кабелю чорного кольору загальною довжиною 30 метрів.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речовий доказ по справі: шматок кабелю чорного кольору загальною довжиною 30 метрів , який перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №001320/ - слід вважати повернутими за належністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 2 /два/ роки, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання;

Строк випробування ОСОБА_4 , а саме випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 липня 2023 року.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його мешкання.

Зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року, а саме з шматку кабелю чорного кольору загальною довжиною 30 метрів.

Речовий доказ по справі: шматок кабелю чорного кольору загальною довжиною 30 метрів, який перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція №001320/ - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1