Справа №:755/7960/23
Провадження №: 1-кс/755/1746/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1 слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 01.03.2023 про здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 1 слідчого відділу СУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Начальник відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що внаслідок загострення політико-соціальної напруженості в Україні в період 19-22 лютого 2014 року (розстріли на Майдані Незалежності у м. Київ, втеча ОСОБА_8 ) проросійські політичні та інші організації і об`єднання, підтримувані Російською Федерацією (далі РФ), активізували свою антиукраїнську діяльність, спрямовану на ескалацію ситуації, що склалася, особливо у південно-східних областях України, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

В Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 03.02.2014 пройшов ряд мітингів проросійських сил, у ході яких організатори та політичні діячі публічно закликали до насильницької зміни конституційного ладу та до захоплення державної влади в Криму. Того ж дня лідер партії «Русский блок» ОСОБА_9 заявив про створення з числа добровольців загонів самооборони.

Вказані загони так званої «Самооборони Криму» спільно із кадровими військовослужбовцями РФ (як тими, що дислокувались на базі Чорноморського Флоту РФ згідно двосторонніх договорів між Україною та РФ, так і тими, що незаконно переправились з території РФ) забезпечили захоплення адміністративних будівель України, блокування українських військових частин та організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території Криму, що в подальшому публічно підтвердили найвищі керівники Росії, включно з президентом РФ - ОСОБА_10 .

У період з кінця лютого 2014 року по початок березня 2014 року зазначеними підрозділами Збройних сил РФ було блоковано та захоплено будівлі Верховної ради АР Крим (м. Сімферополь, вул. К. Маркса, буд. 18), Ради міністрів АР Крим (м. Сімферополь, просп. Кірова, буд. 13), будівлі органів державної влади та місцевого самоврядування, приміщення та підрозділи МВС України, військові об`єкти ЗС України, ГУР МО України, ВМФ України.

Таким чином, з 20.02.2014 РФ здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень. При цьому, сам факт окупації Автономної Республіки Крим був засуджений як міжнародною спільнотою, так і законодавством України та набув широкого висвітлення в офіційних виданнях та медійному просторі.

06.03.2014 в приміщенні Верховної Ради АР Крим у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», згідно якої 16.03.2014 мав відбутися так званий «референдум», на який винесли питання входження АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації. 06.03.2014 Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення № 7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов, 16.03.2014 проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014 у справі № 1 13/2014 16.03.2014 визнав постанову ВР АР Крим № 1702 6/14 від 06.03.2014 неконституційною.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим, в порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2014 у справі № 1 15/2014 від 20.03.2014 згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» визнано неконституційною.

18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

20.03.2014 Державною Думою Російської Федерації прийнято Федеральний конституційний закон від 21.03.2014 року № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу РФ.

Збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

Відповідно до пунктів "а", "b", "c", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року застосування Російською Федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 31 травня 1997 року.

Згідно статей 1-3 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20 лютого 2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017, згідно якого на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та Російською Федерацією, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи № 2168, згідно якої Російська Федерація визнається державою-агресором.

Відповідно до прийнятого 18 січня 2018 року Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року на 90 діб.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, відповідно до «ч. 4 ст. 16 Закона Республики Крым от 29 мая 2014 года №5- ЗРК "О системе исполнительных органов государственной власти Республики Крым" (Назначение на должность и освобождение от должности членов Совета министров Республики Крым)»: Міністри призначаються на посаду Головою Ренспубліки Крим. Згідно «ч.8 ст. 45 зазначеного закону (Задачи, компетенция, структура, организация деятельности исполнительного органа государственной власти Республики Крым)»: Керівники виконавчих органів державної влади Республіки Крим призначаються на посаду та звільняються з посади Головою Республіки Крим відповідно до Конституції Республіки Крим.

Згідно «ст. 7 Закона Республики Крым от 29 мая 2014 года № 9-ЗРК «О государственных должностях Республики Крым»»: передбачено фінансування та майно виконавчих органів державної влади Республіки Крим.

Також, згідно положень законодавства рф, а саме «п.14, ч.1 ст. 64, ст. 65, ч. 2 ст.82 Конституции Республики Крым:

- Глава Республіки Крим: призначає на посаду та звільняє з посади міністрів та керівників інших органів виконавчої влади Республіки Крим відповідно до Конституції Республіки Крим (п.14, ч.1 ст. 64).

1. Глава Республіки Крим на підставі та на виконання Конституції Російської Федерації, федеральних законів, указів Президента Російської Федерації, постанов Уряду Російської Федерації, цієї Конституції та законів Республіки Крим видає укази та розпорядження, обов`язкові для виконання на всій території Республіки Крим.

2. Укази та розпорядження Глави Республіки Крим не повинні суперечити Конституції Російської Федерації, федеральним законам, указам Президента Російської Федерації, постановам Уряду Російської Федерації, цієї Конституції та законам Республіки Крим.

3. Правові акти Глави Республіки Крим, а також нормативні правові акти органів виконавчої влади Крим направляються до Державної Ради Республіки Крим у строки, встановлені законом Республіки Крим.

4. Державна Рада Республіки Крим вправі звернутися до Глави Республіки Крим або до органів виконавчої влади Республіки Крим з пропозицією про внесення змін до актів, зазначених у частині 3 цієї статті, або про їх скасування, а також вправі оскаржити зазначені акти в судовому порядку або в установленому порядку звернутися до Конституційного Суду Російської Федерації із запитом про відповідність Конституції Російської Федерації зазначених нормативних правових актів (ст. 65).

- Глава Республіки Крим призначає на посади та звільняє з посади міністрів та керівників інших органів виконавчої влади Республіки Крим відповідно до Конституції Республіки Крим (ч. 2 ст.82).

В ході досудового розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севастополь, АР Крим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , будучи проросійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на добровільну участь на початку серпня 2022 у додаткових виборах, в так званий «парламент міста Севастополя».

Так, в період з 13.08.2022 по 10.09.2023 ОСОБА_4 будучи депутатом від незаконної політичної партії «Єдина Росія» на території окупованого півострову Крим, а саме депутатом Балаклавського муніципалітету, на підставі «Постановления Севастопольской городской избирательной комиссии от 10 июня 2022 года № 131/784-2 «О провидении голосования на дополнительных выборов депутата Законодательного Собрания города Севастополя второго созыва по одномандатному избирательном округу №1» взяв добровільно участь у додаткових виборах до так званого «законодавчого органу міста Севастополя», створеного на тимчасово окупованій території півострова Крим, а саме до «законодательного собрания города Севастополя», де не раніше 14 вересня 2022 року ОСОБА_4 маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно був обраним депутатом «законодательного собрания города Севастополя II созыва» по одномандатному виборчому окрузі № 1 міста Севастополя від політичної партії «Єдина Росія».

Також, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 не раніше 19.09.2022, добровільно приступив на підставі постанови Севастопольської міської виборчої комісії № 142/843-2 до виконання свої депутатських повноважень, як «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва», а саме здійснив підготовку та впровадження так званих норматино-правових актів рф на території окупованого півострову Крим, а саме розробку та впровадження «Закона города Севастополя от 1 декабря 2022 года № 720-ЗС "О социальной поддержке участников специальной военной операции, членов их семей и членов семей погибших (умерших) участников специальной военной операции в городе Севастополе и о внесении изменений в некоторые законодательные акты..."», який вступив в силу 12.12.2022.

Зокрема, постановою Севастопольської міської виборчої комісії № 142/843-2 від 19.09.2022 ОСОБА_4 було зареєстровано як депутата Законодательного Собрания города Севастополя второго созыва, избранного по одномандатному избирательному округу № 1., а також видано посвідчення депутата.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на добровільне виконання свої депутатських повноважень у незаконному органі законодавчої влади м. Севастополя, створеному в супереч Конституції України на тимчасово окупованій території півострова Крим, а саме в так званому окупаційному органі державної «Законодательном Собрании города Севастополя» держави-агресора рф на території окупованого півострову Крим, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, на підставі поданої ним заяви працевлаштувався та був добровільно обраним 19.09.2022 постановою № 142/843-2 так званою «Севастопольская избирательная комиссия»» у незаконно утворений російською федерацією на тимчасово окупованій території півострова Крим депутатом законодательного собрания города Севастополя II созыва» по одномандатному виборчому окрузі № 1 міста Севастополя, чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом реалізації свої депутатських повноважень у незаконному органі законодавчої влади та ведені пропагандистської політики серед населення окупованої території.

Усвідомлюючи окупацію півострову Крим, ОСОБА_4 , бучи обраним так званим депутатом «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва» не раніше 14.09.2022 розпочав реалізовувати політику рф на окупованому півострову Крим, а саме добровільно впроваджувати на території окупованого півострову Крим та виконувати так званні незаконні нормативно правові акти, такі як: Конституцію рф, «Закон города Севастополя от 14 апреля 2014 года № 1-ЗС «Устав города Севастополя», Федерального закона от 14 декабря 2021 года № 414-ФЗ «Об общих принципах организации публичной власти в субъектах Российской Федерации», иными федеральными законами, Уставом города Севастополя, законами и иными нормативными правовыми актами города Севастополя, Закона города Севастополя от 10 июля 2014 года № 35-ЗС "О Законодательном Собрании города Севастополя", Постановление Законодательного Собрания города Севастополя от 30 сентября 2014 года № 15 "Об утверждении Регламента Законодательного Собрания города Севастополя", Федерального закона от 12 июня 2002 года № 67-ФЗ «Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан Российской Федерации», иных федеральных законов, Устава города Севастополя, Закона города Севастополя от 30 апреля 2014 года № 4-ЗС «О выборах депутатов Законодательного собрания города Севастополя»., Закона города Севастополя от 31 декабря 2014 года № 105-ЗС «О статусе депутата Законодательного Собрания города Севастополя», Закона города Севастополя от 29 сентября 2015 года № 185-ЗС «О правовых актах города Севастополя»., Закона города Севастополя от 28 декабря 2015 года № 222-ЗС «О контрольной деятельности Законодательного Собрания города Севастополя».

Серед іншого встановлено, що ОСОБА_4 під виглядом «суспільного інформування» займається психологічною обробкою населення кримського півострову, проводить спеціальні інформаційні акції, які основані на цинізмі та абсолютному спотворенні інформації, метою яких є дискретизація політичної влади України та переконання у цьому проукраїнських громадян на тимчасово окупованій території АР Крим. Також, як об`єкт внутрішньої пропаганди виступають діти. ОСОБА_4 з 2020 року являється лауреатом «премии Общероссийского народного фронта «Putin Team» - «Команда Путина».

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 сприяв і сприяє реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто у добровільному обрані до незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

16.05.2023 повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У зв`язку з тривалою відсутністю громадянина України ОСОБА_4 за місцем проживання, повідомлення про підозру та повістки про виклик в період часу: 22 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 23 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 24 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв до прокуратури АР Крим та м. Севастополя, а саме до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 (за адресою: м. Київ, вул. Ділова, 24) або до слідчого 1 відділу СУ ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_3 (за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 11А) опубліковано в редакції газети «Урядовий Кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки», в спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України.

Проте, громадянин України ОСОБА_4 за вказаними повістками не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що громадянин України ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду.

Згідно відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України громадянин України ОСОБА_4 , у період з 24.03.2018 року по 24.03.2023, в базі даних не виявлено.

У зв`язку із викладеним, 28.05.2023 громадянина України ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам відділу контррозвідки 1 управління ГУ СБ України в АР Крим.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході даного провадження, у тому числі:

- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 01.03.2023, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 добровільно подав свою кандидатуру на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва» та був 14.09.2022 обраний депутатом по одномандатному виборчому округу № 1 м. Севастополя;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24.04.2023, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 був обраний 14.09.2022 на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі від 24.04.2023, згідно якого ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі, а саме сайту «Законодательного собрания города Севастополя» від 25.04.2023, згідно якого ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі, а саме сайту «Tube» від 26.04.2023, згідно якого ОСОБА_4 давав присягу як «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин та доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами виконаного ГУ СБУ в АР Крим доручення за № 76/2/28-74 від 25.04.2023.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки про виклик до слідчого на 22 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 23 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 24 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв до прокуратури АР Крим та м. Севастополя, а саме до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 (за адресою: м. Київ, вул. Ділова, 24) або до слідчого 1 відділу СУ ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_3 (за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 11А) опубліковано в редакції газети «Урядовий Кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки», в спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України. Однак, на виклики слідчого ОСОБА_4 не з`явився і не повідомив про причини неявки.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити, надавши дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000034 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Захисник підозрюваного, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволені, вказавши, що при розміщенні повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000034 від 01.03.2023 року ОСОБА_4 за частиною 5 статті 111-1 КК України та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 з 09.00 до 18.00 на 22.05.2023 року, 23.05.2023 року, 24.05.2023 року до прокурора або до слідчого ОСОБА_11 із зазначенням різних адрес слідчим не дотримано вимоги положень процесуального законодавства, а зміст процесуальних документів, що долучені слідчим до клопотання, відрізняється від того, що слідчим розміщено в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. А тому вважає, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, твердження слідчого про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру в цьому кримінальному провадженні та ухилення його від органів досудового розслідування є хибними і такими, що не підтверджене належними та допустимими доказами.

Також вказав, що слідчим не встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та що він ухиляється від слідства і відповідно слідчий прийшов до хибного висновку про наявність підстав для звернення до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування. При цьому зазначив, що матеріали клопотання не містять належних відомостей на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Статтею 138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Частина 5 ст. 139 КПК України визначає, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною 2 статті 121, частиною 2 статті 127, частинами 2 і 3 статті 146, статтями 146-1, 147, частинами 2-5 статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369,369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Згідно із частиною 3 статті 297-1, якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 297-2 КПК визначено, що з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Статтею 297-4 КПК визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування. Якщо у справі декілька підозрюваних, слідчий суддя постановляє ухвалу лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких існують обставини, передбачені частиною 2 статті 297-1 цього кодексу. Повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім випадків наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Копія ухвали надсилається прокурору, слідчому та захиснику. Якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Системний аналіз наведених норм КПК, які регламентують особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, свідчить, що слідчий суддя має встановити наявність і доведеність таких фактів у сукупності: 1) підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у частині 7 статті 111-1 КПК, який розслідується в рамках кримінального провадження; 2) набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні; 3) обставини, які дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на такі обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором; 5) та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 6) обставини, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому КПК передбачає два окремих випадки можливості здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження: 1) підозрюваний чи обвинувачений переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та КПК не встановлює якими саме доказами належить доводити такий факт переховування; 2) підозрюваний чи обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Слідчим суддею встановлено, що 1 слідчим відділом слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 01.03.2023 відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме колабораційній діяльності, тобто у добровільному обрані до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території

Частиною 2 ст. 297-1 КПК передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК, відтак стосовно інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення законом передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 16.05.2023 повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , уродженцю м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольні території України у зв`язку з вторгненням РФ на територію України Збройних Сил РФ та національної гвардії Російської Федерації.

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема, відповідно до вимог ст.ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик в період часу: 22 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 23 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв, 24 травня 2023 року з «09» год «00» хв до «18» год «00» хв до прокуратури АР Крим та м. Севастополя, а саме до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 (за адресою: м. Київ, вул. Ділова, 24) або до слідчого 1 відділу СУ ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_3 (за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 11А) опубліковано в редакції газети «Урядовий Кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки»

Слідчий суддя вважає, що зазначені вище дії свідчать про те, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 16.05.2023 у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, чим дотримано норми ч. 1 ст. 278 та ч. 2 ст. 135 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_4 на неодноразові виклики до слідчого та прокурора, переховуванням останнього від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місце знаходження останнього не цей час невідоме, 28.05.2023 громадянина України ОСОБА_4 оголошено у розшук, здійснення розшукових заходів доручено співробітникам відділу контррозвідки 1 управління ГУ СБ України в АР Крим.

У клопотанні стверджується, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 01.03.2023, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 добровільно подав свою кандидатуру на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва» та був 14.09.2022 обраний депутатом по одномандатному виборчому округу № 1 м. Севастополя;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24.04.2023, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 був обраний 14.09.2022 на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі від 24.04.2023, згідно якого

ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі, а саме сайту «Законодательного собрания города Севастополя» від 25.04.2023, згідно якого ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі, а саме сайту «Tube» від 26.04.2023, згідно якого ОСОБА_4 давав присягу як «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

КПК не визначає змісту поняття "обґрунтована підозра", а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою "існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин… (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.90, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування" (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.94).

Слідчий суддя зазначає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

З огляду на наведене вище, слідчий суддя вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, в межах судового контролю, який здійснюється при розгляді питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Щодо відомостей про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, суд вважає зазначити наступне.

Згідно положень ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, ратифікована Україною 24.08.1991 визначено наступне: територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до положень п. 7 ст. 1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

В ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено у рапорті заступника начальника відділу 1 управління - начальника відділу контррозвідки 1 управління ГУ СБУ а АР Крим ОСОБА_12 , ОСОБА_4 було зареєстровано депутатом т.зв. «Законодательного собрания города Севастополя второго созыва» та з грудня 2018 року по теперішній час останній на територію материкової частини України не виїжджав.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_4 на неодноразові виклики до слідчого та прокурора, переховуванням останнього від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місце знаходження останнього не цей час невідоме, 28.05.2023 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Слідчий суддя вважає, що наведені вище обставини у сукупності обґрунтовано доводять, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що є окремою підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя вважає доведеними належними та допустимими доказами факти повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого можливе спеціальне досудове розслідування (in absentia); набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні; наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення; перебування підозрюваного ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, де переховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Керуючись статями 297-1-297-4, 369-372, 376, 532 КПК, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1 слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 01.03.2023 про здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 01.03.2023, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У випадку, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестали існувати, подальше досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Копію ухвали невідкладно направити прокурору для організації виконання в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення відповідних публікацій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 22.06.2023 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя: