Єдиний унікальний номер 719/410/23
Номер провадження 1-кп/719/28/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 15.08.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коровій Яр, Краснолиманського району, Донецької області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, непрацюючого, військовозобов`язаного, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023р. близько 08 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував в технічному приміщенні загального користування, що в буд. АДРЕСА_3 , та побачив на лавці чоловічі штани, з яких виступала обкладинка від коричневого блокноту, в якому знаходились дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», виник злочинний умисел направлений на викрадення офіційних документів, а саме, пластикових банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (основний рахунок НОМЕР_3 , додатковий рахунок SAMDNWFC9), що належать та імітовані на ім`я ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення грошових коштів із даних банківських карток, викрав зазначені пластикові банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 та згідно абз. 1 ст.1 Закону України «Про інформацію», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційними документами, засобами доступу до банківського рахунку, і, утримуючи вищевказані офіційні документи при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_4 в період введеного на території України відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022р. та продовженого відповідно до Указу Президента України № 451 від 26.07.2023р. воєнного стану, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності на території Дністровського району Чернівецької області. Так, 14.08.2023р. у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з попередньо викраденої ним банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (основний рахунок НОМЕР_3 , додатковий рахунок SAMDNWFC9), яка належить ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 14.08.2023р. об 11 год. 17 хв. підійшов до банкомату №2352, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_4 , де за допомогою викраденої картки, що належить ОСОБА_5 , зняв у зазначеному банкоматі 2000,00 грн. З викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 місце злочину покинув, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі за обставин, викладених в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що влітку 2023 року, точної дати не пригадує, перебуваючи на роботі, перед початком робочої зміни помітив в змінних штанах напарника ОСОБА_5 обкладинку, в якій були банківські картки останнього, та, залишившись сам в приміщенні, викрав обкладинку з картками. Повідомив, що попередньо дізнався від ОСОБА_5 дату народження останнього, припускаючи, що це може бути кодом до картки. Після викрадення банківських карток, цього ж дня близько 12 год. відпросився з роботи до магазину, біля якого в банкоматі зняв грошові кошти з однієї із карток в розмірі 2000,00 грн. Вказав, що після реалізації злочинного умислу банківські картки зламав та викинув біля буд. 3, що в мікрорайонні «Сонячний», м.Новодністровськ. В подальшому, добровільно видав працівникам поліції викрадену обкладинку, а потерпілому ОСОБА_5 повністю відшкодував матеріальну шкоду. Просив суворо не карати, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, зобов`язується утриматися від протиправної поведінки в майбутньому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого і потерпілого, дослідженням наданих письмових доказів та характеризуючих даних на особу.

Так, в судовому засіданні 08.09.2023р. потерпілий ОСОБА_5 погодився із показами обвинуваченого та повідомив, що в серпні 2023р. працював разом із ОСОБА_4 . Пояснив, що перед початком робочої зміни залишив змінні штани в технічному приміщенні та пішов працювати. Зазначив, що близько обіду помітив відсутність банківських карток, однак, вважав, що міг залишити такі вдома. Вказав, що в подальшому йому зателефонувала дружина, яка в цей день поповняла рахунок мобільного телефону через додаток «Приват24», та повідомила, що на його банківському рахунку залишилося близько 300,00 грн. Після цього він відпросився з робити до відділення банку, де йому видали довідку про зняття коштів та заблокували картки. Повідомив, що одразу звернувся до працівників поліції, які невдовзі показали йому відеозапис з камер, на якому він впізнав ОСОБА_4 . Підтвердив, що обвинувачений повернув йому кошти в повному розмірі, претензій до нього немає.

Надалі, в судове засідання 13.09.2023р. потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, не з`явився. При цьому, подав заяву від 08.09.2023р. про розгляд справи у його відсутності; повідомляє, що з обвинуваченим примирився, останній відшкодував матеріальну шкоду, претензій до нього немає, просить суд обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати (а.с. 62).

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку продовжувати розгляд справи у відсутності потерпілого.

Судом також досліджено наступні письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000233 від 15.08.2023р.; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.08.2023р.; протокол добровільної видачі від 15.08.2023р.; постанову про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 21.08.2023р.; квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000233; постанову про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.08.2023р.; рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 ; заяву ОСОБА_5 від 29.08.2023р.; постанову про об`єднання кримінальних проваджень від 29.08.2023р.; повідомлення про підозру від 29.08.2023р. (а.с. 27-49).

Відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022р., №259/2022 р. від 18.04.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022р., № 573/22 від 12.08.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022р., № 757/2022 від 07.11.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022р., № 58/2023 від 06.02.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023р., № 254/2023 від 01.05.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023р., та № 451/2023 від 26.07.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023р., в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб відповідно.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ч. ч.ч. 2, 5, ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Матеріальна шкода вчиненими кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2000,00 грн. відшкодована.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи: копія паспорта ОСОБА_4 , картка про присвоєння ідентифікаційного номера, довідка про притягнення до кримінальної відповідальності № від 17.08.2023р, характеристики на ОСОБА_4 № 30 від 17.08.2023р. та № 75 від 17.08.2023р., довідка ОКНП «ЧОНД» № 1864 від 17.08.2023р., довідка КНП «Сокирянська лікарня» Сокирянської районної ради № 01/3065 від 18.08.2023р., свідоцтво про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 18.04.2018р. (а.с. 50-57, 67).

Згідно досудової доповіді про обвинувачення у кримінальному провадженні №0000233 від 15.08.2023р. на ОСОБА_4 орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та становить середню небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб); виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним покладення на правопорушника додаткового обов`язку (окрім обов`язкових, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України), відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 64-66).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин, будучи раніше не судимим; визнав себе винним; щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину; матеріальну шкоду потерпілому відшкодував та останній до нього претензій не має; з врахуванням вікової класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я є особою молодого віку; має постійне місце проживання та сім`ю; на утриманні перебуває малолітня дитина; позитивно характеризувався за місцем праці та позитивно характеризується за місцем проживання; не перебуває на обліку у лікаря психіатра та не звертався за лікуванням до лікаря нарколога; відсутні обтяжуючі покарання обставини.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК. Застосування положень ст. 69 КК щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Відтак, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік та, враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, і, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зважаючи на обставини вчинення злочину та позицію потерпілого, з огляду на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених з метою запобігання вчиненню нових злочинів, виходячи з принципів розумності та справедливості, покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Разом з тим, враховуючи позитивні характеризуючі дані щодо обвинуваченого та досудову доповідь, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції останнього від суспільства на певний строк, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши обов`язки на підставі ст. 76 КК України, що в даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та можливого запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. На думку суду таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, а також його меті.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід в межах кримінального провадження обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 12, 61, 63, 65-67, 69, 70, 75-76, 185, 357 КК України, керуючись ст.ст. 84-86, 94-95, 98-99, 100-101, 325, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На період однорічного іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ за постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 21.08.2023р. - обкладинку від блокноту темно-коричневого кольору, яку за квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000233, передано до Відділення поліції № 1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ за постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.08.2023р. - один відеофайл, який містяться на компакт-диску та підписаний Новодністр. 1_сh7_1004_2048, який поміщено в паперовий конверт, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: