В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000076 від 17.03.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 10.11.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,

15.03.2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, з урахуванням положень п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ст. 190 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента

України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023).

17 березня 2023 року близько 14 год. 30 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 перебував в смт. Магдалинівка поблизу супермаркету «Varus», розташованого по вул. Центральній, № 56, де на паркувальному місці для велосипедів помітив велосипед червоного кольору, дамського типу «Україна», який належить ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала у приміщенні вказаного супермаркету.

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: зазначеного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 17.03.2023 року близько 14 години 30 хвилин переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану наблизився до зазначеного велосипеду та сівши за його кермо місце вчинення кримінального правопорушення покинув. Тим самим розпорядився викраденим майном, а саме: зазначеним велосипедом на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1350 грн. 00 коп.

Крім того, 19 березня 2023 року близько 10 години 30 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити) ОСОБА_4 знаходився в гостинах в свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із останнім вживали алкогольні напої та спілкувались.

Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_7 має у користуванні мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору. В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, вчиненим повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: зазначеним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та місці, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення анонімного дзвінка, попросив у ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору, при цьому не маючи наміру його повертати.

В свою чергу, ОСОБА_7 , повністю довіряючи ОСОБА_4 , не здогадуючись про його злочинний намір, на прохання ОСОБА_4 добровільно передав останньому вищевказаний мобільний телефон.

Отримавши зазначений телефон ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , попрямував у напрямку вулиці Центральної в смт. Магдалинівка Новомосковського району, таким чином з місця скоєння злочину зник, тим самим заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 390 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4, ст. 190 ч. 2 КК України визнав та суду пояснив, що він дійсно 17 березня 2023 року близько 14 год. 30 хв. перебував в смт. Магдалинівка, поблизу супермаркету «Varus», розташованого по вул. Центральній, № 56, де на паркувальному місці для велосипедів помітив велосипед червоного кольору, дамського типу «Україна». Він сів за кермо велосипеду та поїхав та був зупинений працівниками поліції.

19 березня 2023 року близько 10 години 30 хвилин він знаходився в гостинах в свого знайомого ОСОБА_7 , де вони разом вживали алкогольні напої та спілкувались. Він побачив, що у ОСОБА_7 є мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору. Він попросив у ОСОБА_7 під приводом здійснення дзвінка мобільний телефон, при цьому не мав наміру його повертати. ОСОБА_7 дав йому мобільний телефон та він вийшов з телефоном на подвір`я та попрямував у напрямку вулиці Центральної в смт. Магдалинівка Новомосковського району. У скоєному розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не мають, просили призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілих. Тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілих.

Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.03.2023 року в присутності понятих було оглянуто прибудинкову територію, яка розташована перед двоповерховою будівлею, в якій розташований супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований в АДРЕСА_3 . З правого боку вказаної прибудинкової території розташований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та біля входу до магазину розташовані перила для паркування велосипедів.

Згідно протоколу огляду від 17.03.2023 року у присутності понятих було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_4 велосипед червоного кольору, дамського типу «Україна».

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 1310 від 20.03.2023 року ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, велосипеду червоного кольору, дамського типу «Україна», з встановленим заді дитячим сидінням, синього кольору, станом на 17.03.2023 року становить 1350 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 19.03.2023 року в присутності понятих було оглянуто домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу огляду від 20.03.2023 року у присутності понятих було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору.

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 1359 від 22.03.2023 року ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору, з ІMEI № НОМЕР_1 та ІMEI № НОМЕР_2 , який перебуває у технічно справному стані, без механічних ушкоджень станом на 19.03.2023 року складає 390 гривен.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2023 року за участю ОСОБА_4 , останній на місці детально розповів про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень 17.03.2023 та 19.03.2023 року.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інкриміновані ОСОБА_4 обвинувачення знайшли підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінальних правопорушень мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та за ст. 190 ч. 2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин та нетяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі кримінальні правопорушення, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, групи інвалідності не має, з місця проживання характеризується посередньо, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Обставини, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не враховує як обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно, оскільки відповідно до ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу.

При цьому, згідно з Приміткою 1 до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначені покарання як таку, що його обтяжує.

Разом з цим, у ст. 35 КК України передбачені правові наслідки повторності, сукупності та рецидиву кримінальних правопорушень, зокрема, повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки дії ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, як органом досудового розслідування так і судом, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тому кваліфікуючу ознаку повторність вже враховано при кваліфікації, а тому сторона обвинувачення безпідставно вказала в обвинувальному акті в якості обтяжуючої покарання обставини повторність злочинів, оскільки вона вже врахована, як кваліфікуюча ознака.

З урахуванням ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, з урахуванням положень п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років 1 місяць. Вирок суду набрав законної сили 15.04.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи вищевикладене, в разі вчинення особою нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Таким чином, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, і до призначеного йому за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово товарознавча експертиза № 1310 від 20.03.2023 року вартістю 200 гривень та судово товарознавча експертиза № 1359 від 22.03.2023 року вартістю 200 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 400 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: велосипед червоного кольору, дамського типу «Україна», з встановленим заді дитячим сидінням, синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору, з НОМЕР_3 та ІMEI № НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , оптичні диски формату DVD-R, марки Нр із відеозаписом слідчих дій: проведення огляду місця події в АДРЕСА_4 , огляду добровільно виданого майна ОСОБА_4 , проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 , проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000076, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

У кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000076 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою не застосовувався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на виконання вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року ОСОБА_4 затримано 03.05.2023 року.

З метою розгляду кримінального провадження № 0000076 ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2023 року ОСОБА_4 тимчасово залишено у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до розгляду стосовно нього кримінального провадження № 0000076.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який полягає в обмеженні свободи підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його на певний строк до спеціальної установи для попереднього ув`язнення.

Проте, у випадку тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі він є таким, що вже позбавлений свободи на підставі вироку, який набрав законної сили і виконується. У цьому разі змінюється лише режим відбування покарання у зв`язку з необхідністю проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

ОСОБА_4 був тимчасово залишений у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для участі у розгляді кримінального провадження № 0000076, в порядку пункту 12 частини 1 статті 537 КПК, під час виконання іншого судового рішення, що не може вважатися запобіжним заходом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 30.11.2020 року справа № 761/22125/19.

Таким чином, ОСОБА_4 з 03 травня 2023 року по 16 травня 2023 року включно утримувався в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на виконання вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року, і зазначений термін є відбутою частиною покарання, визначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 4 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.05.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 1310 від 20.03.2023 року у розмірі 200 гривень та судово товарознавчої експертизи № 1359 від 22.03.2023 року у розмірі 200 гривень, а всього 400 гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: велосипед червоного кольору, дамського типу «Україна», з встановленим заді дитячим сидінням, синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «x-STYLE 18 TRACK» чорно-зеленого кольору, з НОМЕР_3 та ІMEI № НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , оптичні диски формату DVD-R, марки Нр із відеозаписом слідчих дій: проведення огляду місця події в АДРЕСА_4 , огляду добровільно виданого майна ОСОБА_4 , проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 , проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000076, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1