УХВАЛА

05 липня 2023 рокум. Рівне Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника скарги - адвоката ОСОБА_3 , слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника скарги ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 просила задоволити скаргу, скасувати постанову слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі - слідчий) від 14.06.2023 про відмову в задоволенні клопотання від 12.06.2023.

У скарзі вказується, що СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000214 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126 та ч.2 ст. 229 КК України, що розпочате на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2022 за скаргою ОСОБА_5 . Досудове розслідування належним чином не проводиться, не здійснюється перевірка обставин викладені у заяві про вчиненні злочину. ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням провести спільний допит з ОСОБА_7 , для з`ясування причетності його до зазначених подій, з застосовуванням звуком та відеозаписувальних технічних засобів для призначення психологічної експертизи відеозапису показань ОСОБА_7 . Останній дозволяє називати собі його ( ОСОБА_5 ) психічно хворим. Слідчий відмовила у задоволенні клопотання про що винесла оскаржувану постанову, яку заявник вважає незаконною, оскільки дії слідчого не спрямовані на захист його як потерпілого, встановлення злочинців, припинення над ним знущань.

Слідчий скаргу заперечила.

Дослідивши скаргу та додані матеріали, заслухавши представника заявника скарги та слідчого, приходжу до наступного висновку.

СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000214 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126 та ч.2 ст. 229 КК України, розпочате на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2022 за скаргою ОСОБА_5 , щодо вчинення відносно нього насильницьких дій спричинені, на його думку, електромагнітним випромінюванням, невідомими особами, які завдають йому фізичного болю, а також, що в квартирі він чує розмови невідомих людей, які через прослуховуючи пристрої погрожують фізичною розправою з метою заволодіння його житлом. Такі дії вважає мордуванням.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення спільного допиту його, як потерпілого та свідка ОСОБА_7 із застосуванням звуку - та відеозаписувальних технічних засобів за участю його представника - адвоката ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 в ході допиту, дав показання, що з ОСОБА_5 ніколи не спілкувався, йому не відомо, чим займається ОСОБА_5 , конфліктів між ними не було, а це є неправдою. ОСОБА_5 має намір спростувати такі показання, шляхом спільного з ним допиту, з`ясувати його причетність до насильницьких дій, а також які у нього підстави вважати ОСОБА_5 психічно хворою людиною, оскільки він офіційно це підтвердив у протоколі допиту.

Постановою слідчого від 14.06.2023, у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено, оскільки від свідка ОСОБА_7 найдішла письмова заява, про те, що він відмовляється від участі у зазначеній процесуальній дії, оскільки усі відомі йому обставини справи він повідомив під час його допиту в якості свідка 207.01.2023, з ОСОБА_5 зустрічатися не бажає, оскільки не має часу на його безпідставні звинувачення, а у разі необхідності підтвердить свої попередні докази в суді.

Отже, на зазначене клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 відмовився від участі у проведенні у процесуальній дій обґрунтовуючи свою відмову вищевказаними обставинами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 66 КПК України, свідок має право відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню.

Крім цього, право не свідчити проти себе, один з найважливіших принципів кримінального провадження, який закріплений ст. 63 Конституції України ст. 18 КПК України.

Отже примушування особи до дачі показань є неприпустимим.

З огляду на наведене, зокрема і відмова свідка ОСОБА_7 від участі у проведенні процесуальної дії за вищевказаних обставин, немає підстав вважати, що слідчим прийнято постанову незаконно, а відтак підстав для скасування постанови слідчого, а отже скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 14.06.2023 про часткову відмову в задоволенні клопотання, а саме про відмову у задоволенні про проведення спільного допиту потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 із застосовуванням звуко - та відеозаписувальних технічних записів за участю його представника - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000214 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126 та ч.2 ст. 229 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1