ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/219/23

Провадження № 1-кп/210/369/23

"05" липня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.01.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щастя Жовтневого району м. Луганська, українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, не заміжня, має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 20.11.2022, приблизно о 04 годині 50 хвилин знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де остання перебувала разом із своєю знайомою ОСОБА_9 . В цей час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_4 20.11.2022, приблизно о 04 годині 55 хвилин перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у вітальній кімнаті вказаної квартири, знаходячись в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_9 , нанесла приблизно 10 ударів кулаками лівої та правої руки в праву та ліву бічну частину голови, від яких ОСОБА_9 впала на підлогу, після ОСОБА_4 нанесла 10 ударів кулаками правої та лівої руки в область голови, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_9 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 118/5 від 27.01.2023, потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку ІІ ст. з контузійними мілкими вогнищами в лівій скроневій долі та лівій півкулі мозочку, синці голови, пара орбітальні синці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, садна обличчя та лівого плеча, лівобічний геміпарез легкого ступеня в руці, середнього ступеня в нозі, мозочкова атаксія. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого(твердого) предмету (предметів), з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці удар (удар-стиснення), садна тертя-ковзання.

Виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачена свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, у вчиненому розкаялася та зазначила, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинила вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачена дане клопотання підтримала.

Потерпілою ОСОБА_9 надано до суду письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості. Просила проводити судовий розгляд за її відсутності, заяв та клопотань не має.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, судом встановлено щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка не заміжня, має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працевлаштована, раніше не судима, вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, матеріальна шкода відсутня, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувала і не перебуває, за місцем проживання характеризувався посередньо, вину визнала, щиро розкаялася.

Згідно досудової доповіді від 03.07.2023 року, складеної відносно ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (Т. 2 а.с. 49).

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 03.07.2023 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як СЕРЕДНІЙ (Т. 2 а.с.50).

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, та зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та виконанням покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило,отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази відсутні.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000003 від 04.01.2023 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 171/219/23, провадження № 1-КП/210/369/23.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1