справа № 619/3346/23
провадження № 1-кп/619/236/23
ВИРОК

іменем України

18 липня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000120 від 16.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Під час проведення дізнання встановлено, що в кінці травня 2023 року, точної дати та часу органом дізнання не встановлено, ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання, через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу водійського посвідчення. Після чого ОСОБА_3 шляхом переписки приватними повідомленнями та наданням особистих даних, домовився із невстановленою органом дізнання особою, щодо виготовлення посвідчення водія на його ім`я, з метою отримання права керування транспортними засобами без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами» видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського. У подальшому, на початку червня 2023 року, точної дати та часу органом дізнання не встановлено, ОСОБА_3 через відділення «Нової пошти» № 5, що розташоване у м. Харків, отримав від невстановленої органом дізнання особи посилку із заздалегідь підробленим посвідченням водія серія та номер НОМЕР_1 начебто видане 11.05.2017 територіальним сервісним центром МВС № 6341 на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії «В» для подальшого його використання. У подальшому ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення у себе та почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами та пред`являти в якості документу, що посвідчує особу. Так, 16 червня 2023 року о 16 год 40 хв ОСОБА_3 маючи при собі підроблене посвідчення водія на своє ім`я та усвідомлюючи, що водійське посвідчення підроблене, будучи учасником дорожнього руху, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos р.н. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Сумський Шлях у с. Подвірки Харківського району Харківської області в`їхав в зону контролю блокпосту, де був зупинений інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та під час встановлення особи-водія транспортного засобу, ОСОБА_3 виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 начебто видане 11.05.2017 територіальним сервісним центром МВС № 6341 на його ім`я є підробленим, використав зазначене посвідчення, шляхом пред`явлення працівникам поліції. Відповідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/13460-ДД від 27.06.2023 за результатами судової технічної експертизи документів, усі зображення бланку посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії № НОМЕР_1 ) виданого 15.05.2017 ТСЦ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесені струменевим способом друку. Бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії № НОМЕР_1 ) виданого 11.05.2017 ТСЦ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України. У наданому на дослідження посвідченні водія серійний номер НОМЕР_1 (бланк серії № НОМЕР_1 ) виданого 11.05.2017 ТСЦ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак, що вказують на зміни первинного змісту, не виявлено.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, тобто пособництво до підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права використання його підроблювачем.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акту прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вище вимог в.о. керівником Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відповідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, які маються у матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання на нього скарг не надходило, конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Частиною 5 ст. 68 КК України встановлено, що при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність претензій з боку потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати до ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.06.2023 накладено арешт на посвідчення водія видане на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.05.2017 ТСЦ 6341 серія та номер НОМЕР_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 1249667 з пояснювальним написом та підписами учасників огляду.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 28.06.2023 визначено речовими доказами: посвідчення водія видане на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.05.2017 ТСЦ 6341 серія та номер НОМЕР_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 1249667 з пояснювальним написом та підписами учасників огляду.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1434,00 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень);

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи № СЕ19/121-23/13460-ДД від 27.06.2023 в сумі 1434,00 грн (одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні 00 копійок).

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.06.2023 (справа № 619/2769/23, провадження № 1-кс/619/525/23) скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія видане на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.05.2017 ТСЦ 6341 серія та номер НОМЕР_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 1249667 з пояснювальним написом та підписами учасників огляду залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1