Справа № 524/1995/23
Провадження № 1-кп/524/402/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000105 від 16.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Талиха Хайбулинського району Башкирія, українця, громадянина України, одруженого, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, з середньою освітою, працюючого на водієм у ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 приблизно о 13 год. 30 хв., в світлий час доби, ясну погоду без опадів, но сухому асфальтобетонному покриттю вул. Вадима Пугачова в м. Кременчуці, зі сторони проспекту Свободи в напрямку до вул. Чкалова, керуючи вантажним автомобілем DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом самоскидом Trouillet SRD 338VA реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_4 , який зупинився перед горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 - «Зебра».

В цей же час в районі будинку № 144 по проспекту Свободи на проїзну частину через вул. Вадима Пугачова, в напрямку ринку «Толока», вийшла пішохід ОСОБА_10 , яка почала перетинати дорогу, поза межами нерегульованого пішохідного переходу з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля DAF XF 95.430 д/н НОМЕР_1 , але при ньому рухаючись в зоні дії дорожніх знаків 5.38.1 - 5.38.2 - «Пішохідний перехід».

Перебуваючи в даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 , перед початком свого руху на автомобілі, не переконався, що його рух буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушуючи вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», розпочав рух по вул. Вадима Пугачова в напрямку вул. Чкалова та в напрямку нерегульованого пішохідного переходу, де в зоні дії дорожніх знаків 5.38.1 - 5.38.2 - «Пішохідний перехід», допустив наїзд передньою крайньою лівою частиною керованого ОСОБА_4 автомобіля, у ліву бокову частину тіла пішохода ОСОБА_10 отримала смертельні тілесні ушкодження та загинула на місці дорожньо транспортної пригоди.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 отримала смертельні тілесні ушкодження та загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 112 від 17.03.2023, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості оцінюються в сукупності та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя, які утворені в момент первинного контактування із вантажним автомобілем, ОСОБА_10 , перебувала у вертикальному положенні, в русі та лівою стороною тіла була обернена до автомобіля.

Смерть ОСОБА_10 , настала від розтрощення кількох ділянок нижніх кінцівок, що викликало гостру зовнішню крововтрату, яка стала безпосередньою причиною смерті.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № CF-19/117- 23 4846-11 від 17.03.2023, в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_4 . ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти заданій дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що 16.02.2023 року їй зателефонувала знайома та повідомила про те, що її матір потрапила в ДТП та її забрала швидка допомога. Прибувши на місце ДТП дізналася, що мати померла на місці ДТП. Після ДТП ОСОБА_4 висловлював щирий жаль з приводу події що трапилася , в міру своїх можливостей намагався компенсувати завдану шкоду. Просила суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки останній працює водієм , вибачила його.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_8 просив слухати справу без участі потерпілого. Повідомив , що між потерпілими досягнуто згоди щодо їх спільної позиції про можливість призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком та без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що керував вантажним автомобілем. У м. Кременчук по вул.Вадима Пугачова зупинився перед дорожньою розміткою -«Зебра». Після того , як пішоходи закінчили перехід , розпочав рух, допустив порушення кожного з пунктів Правил дорожнього руху, вказаних у обвинуваченні, через неуважність , здійснив наїзд на пішоходаОСОБА_10 . Він повністю підтверджує обставини вчинення злочину, вказані у висунутому йому обвинуваченні, погоджується із кваліфікацією його дій, отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями, через які настала смерть, розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки працює водієм й з урахуванням віку йому буде важко працевлаштуватися ,дружина не працює у зв`язку з наявністю низки захворювань, інших джерел доходу нема .

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_4 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням експертних висновкі , оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також всі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Крім повного визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина доводиться дослідженими судом :

- висновком експерта № CF-19/117- 23 4846-11 від 17.03.2023 року, відповідно до якого, в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком судово-медичної експертизи № 112 від 17.03.2023, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості оцінюються в сукупності та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя, які утворені в момент первинного контактування із вантажним автомобілем, ОСОБА_10 , перебувала у вертикальному положенні, в русі та лівою стороною тіла була обернена до автомобіля.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив неумисний закінчений тяжкий злочин. Як особа ОСОБА_4 характеризується позитивно, працює в ФОП « ОСОБА_9 » водієм з 2016 року , має 40 років водійського стажу , робота водієм є єдиним джерелом його доходу , одружений , на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, раніше не судимий, протягом 2022-2023 року до адміністрративної відповідальності за порушення ПДР не притягався , в міру своїх можливостей частково компенсував завдану шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткову компенсацію завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження , позиції сторони обвинувачення та потерпілих щодо можливості призначення покарання без позбавлення права керування транспортними засобами та особи обвинуваченого, який вчинив неумисний закінчений тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть людини, працює водієм , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, зважаючи на думку потерпілих, які просили суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керування транспортними засобами, вибачили його, а також думку сторони обвинувачення щодо можливості виправлення обвинуваченого із застосуванням положень ст.75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, на який накладено арешт, власником якого не є обвинувачений, суд враховує позицію сторін, згідно з якою відповідний автомобіль, вилучений під час слідчих дій, підлягає поверненню власнику, а арешт, накладений на нього, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки , поклавши відповідно до ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта на суму 1887,80 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року - скасувати.

Речові докази: вантажний автомобіль DAF XF 95.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого Пирятинським ВРЕР від 10.01.2014, зареєстрований на ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_2 , з напівпричепом самоскидом TrouilletSRD 338VA реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2001 року випуску, який згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 виданого Пирятинським ВРЕР від 12.03.2014, зареєстрований на ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_2 , що перебували у користуванні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- платок рожево-фіолетового кольору куртка тканинна світло-фіолетового кольору, жилетка світло-коричневого кольору, джемпер в`язаний молочного кольору, штани трикотажні чорного кольору підштаники сірого кольору, чоботи синтетичні чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6. повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_11