1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7239/23 1-кп/335/753/2023
10 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
-13.04.2018 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
-11.12.2019 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 21.04.2023 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
В судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що до ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, просить продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб на умовах, що визначені ухвалою слідчого судді від 14.06.2023 року.
Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував та просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Суду повідомив, що прокурором не доведено ризиків, а наведені прокурором обставини є лише припущенням. Крім того, він не має наміру ухилятися від судового розгляду, буде з`являтися до суду, проживає у цивільному шлюбі, має дитину 2017 року народження, є внутрішньо-переміщеною особою.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що існування ризиків, на які посилаються прокурор, ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення. Крім того, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.07.2023 року ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2023 року, залишено без змін.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Вирішуючи клопотання, судом враховується тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, дані про його особу.
ОСОБА_4 на утриманні малолітніх дітей не має, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, злочини скоєні в умовах воєнного стану, є особою працездатного віку, інформації щодо наявності в нього захворювань, що перешкоджають триманню його під вартою суду немає.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, раніше звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю строку покарання, а маючи не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у вчинені нового умисного корисливого злочину, вчиненого згідно обвинувального акту через майже півтори місяці після звільнення по відбуттю покарання за умисні корисливі злочини, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу.
Згідно з наявними матеріалами провадження, ОСОБА_4 зареєстрований на території України, яка на цей час є тимчасово окупованою, а на підтвердження наявності у нього дитини 2017 року народження, постійного визначеного місця проживання у м.Запоріжжі, про що останній вказав у судовому засіданні, суду доказів не надано.
Виходячи з тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.
Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду. Наявний ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який і у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду цього клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним ризикам, які на думку суду доведені та не зменшилися, а також те, що судовий розгляд до спливу дії попередньої ухвали не може бути закінченим, стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або з`явилися нові обставини, що унеможливлюють його тримання під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на умовах визначених ухвалою слідчого судді від 14.06.2023 року.
Посилання ОСОБА_4 що він буде з`являтися до суду, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194,314-316 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 року, на 60 днів, строком до 08 жовтня 2023 року включно.
Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , датою закінчення дії ухвали є 08 жовтня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1