справа № 615/1452/23
провадження № 1-кп/631/163/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 у смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000159 від 13 червня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Огульці Валківського району Харківської області, українець, громадянин України, непрацюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 13 березня 2018 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 25 січня 2019 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. 29 травня 2020 року на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 21 травня 2020 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 19 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2023 року приблизно о 06:20 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувши до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , став свідком того, як у дворі даного домоволодіння, знаходився труп ОСОБА_5 та дізнався що особа, матеріали стосовно якої розглядаються в іншому кримінальному провадженні, здійснила вбивство останнього.

Виконуючи прохання особи, матеріали стосовно якої розглядаються в іншому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою приховування слідів злочину, допоміг особі, матеріали стосовно якої розглядаються в іншому кримінальному провадженні, в приховуванні трупу ОСОБА_5 та слідів скоєння особливо тяжкого злочину - вбивства, а саме, допоміг ОСОБА_6 віднести труп до лісосмуги поблизу с. Буцьківка, Богодухівського району Харківської області та приховати кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та пояснив, що 22 січня 2023 року приблизно о 06:20 прийшов додому до свого товариша ОСОБА_7 . У дворі лежав ОСОБА_5 , прикритий курткою. Обвинувачений підняв куртку, помацав пульс й зрозумів що ОСОБА_5 мертвий. На лиці та голові померлого була кров, на тілі з правої сторони - рана. ОСОБА_4 зайшов у будинок та спитав у ОСОБА_7 що сталося, той відповів що вбив ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_7 став питати поради у обвинуваченого та просити сховати труп, на що ОСОБА_4 погодився. Обвинувачений разом з ОСОБА_6 загорнули труп у ковдру, поклали на колиску та повезли ховати. По дорозі труп упав з колиски. ОСОБА_6 сказав, що не треба більше нікуди його везти, а треба сховати десь поблизу. У лісосмузі вони поклали труп, накрили хмизом та соломою. Потім ОСОБА_7 просив обвинуваченого нічого нікому не розповідати про ці події. ОСОБА_4 зазначив, що сильно розкаюється, жалкує про вчинене. На досудовому слідстві він детально та послідовно розповідав працівникам поліції про кримінальне правопорушення. Вчинив так, бо не хотів щоб ОСОБА_7 опинився у в`язниці, оскільки останній сильно хворіє. Розуміє що вчинив неправильно, засуджує свою поведінку.

Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які його характеризують.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 396 КК України згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд ураховує, що він має постійне місце реєстрації та мешкання, не одружений, проживає один, є пенсіонером за віком, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не рахується на обліку Богодухівського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, як безробітний у Валківському відділі Богодухівської філії Харківського обласного центру зайнятості не зареєстрований, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст. 66 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопрушення.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив судам, що «при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання».

При призначенні покарання згідно з вимогами статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх даних, які характеризують обвинуваченого, а також спосіб і обставини вчинення злочинного діяння, характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що за вчинений злочин обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України.Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його ставлення до вчиненного, те що ОСОБА_4 є особою похилого віку, перебуває на пенсії, проте має присадибну ділянку та город, де вирощує овочі для особистого споживання, беручи до уваги думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі і звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, суд вважає за доцільне надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вкрай важливим, при вирішенні цього питання є те, що ОСОБА_4 визнає власну провину у вчиненому, щиро жаліє та осуджує свою поведінку, переживає з приводу вчиненого, що свідчить про щире каяття обвинуваченого.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов поданий не був, процесуальних витрат немає, заходи забезпечення не застосовувались, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368 - 371, 374 - 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1