Провадження №1-кс/193/146/23
У Х В А Л А

іменем України

19 червня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Софіївка клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Георгіївка Джамбульської області Республіки Казахстан, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про судимості на території України відсутні,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 до Софіївського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого ВП №9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 16.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що він 15 червня 2023 року, близько 10 год 00 хв, перебуваючи на березі водоймища, розташованого поблизу вул. Запорізької в смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, навпроти городу домоволодіння №38, де разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювали фізичну охорону вказаного водоймища. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з невстановлених слідством мотивів та причин, виникла сварка в ході якої ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, лівою рукою схопив за одяг ОСОБА_8 та кулаком правої руки спричинив не менше 4-ох ударів в область обличчя та голови зліва ОСОБА_8 .. Далі, цього ж дня, близько 22 год 00 хв., у металевому сторожовому вагончику, розташованому на березі вказаного водоймища навпроти домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , котрий використовується для відпочинку робітників водоймища, в ході конфлікту потерпілий ОСОБА_8 , взяв зі столу кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, ніяких дій не вчиняв, в свою чергу ОСОБА_5 схопив лівою рукою за одяг ОСОБА_8 та правою рукою, викрутивши руку, вибив ніж з його правої руки, після чого кулаком правої руки спричинив не менше 3 ударів в область обличчя та голови, в результаті спричинених ударів ОСОБА_8 , впав на підлогу вагончику, а ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти протиправні дії, спрямовані на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, правою ногою спричинив не менше 4-ох ударів в область тулубу лежачому на лівому боці ОСОБА_8 , який від отриманих ударів почав хрипіти, і, вийшовши з приміщення, попрямував до домоволодіння АДРЕСА_1 , де на порозі будинку присів. В цей час нападник прослідував за потерпілим, приніс пластикову 5 літрову пляшку наповнену водою, підійшовши до останнього запропонував вмитися, але останній відмовився та виразився нецензурними словами в адресу ОСОБА_5 , через що останній ступнею правої ноги спричинив не менше трьох ударів в область тулубу сидячому на порозі потерпілому ОСОБА_8 . Після отриманих ударів ОСОБА_8 , залишився сидіти на порозі вказаного будинку, а нападник пішов відпочивати, до свого місця мешкання.

16.06.2023, близько о 04:20 год., ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, пішов до будинку АДРЕСА_2 , до місця де залишився ОСОБА_8 , та підійшовши до останнього знову продовжив конфлікт, і кулаком правої руки спричинив не менше 4-ох ударів в область тулубу з права, після отриманих ударів потерпілий закричав і нападник направився за власним місцем проживання по АДРЕСА_1 , а потерпілий залишився на місці події і на протязі найближчого часу припинив подавати ознаки життя.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 103 від 16.06.2023, причиною настання смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: шок; переломи кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів; інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла; напад з застосуванням інших уточнених засобів з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження, внесене 16.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 досудовим розслідуванням підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив обставини зазначені у підозрі, зокрема щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що призвело до смерті останнього, при цьому зауважив, що він лише 3-4 рази наніс ударів кулаком та ногою в область голови та тулубу потерпілого. Зазаначені у клопотанні ризики ухилення його від слідства та суду вважає безпідставними. Підтвердив, що не має постійного проживання в Україні, будь-яка рідня чи близькі люди у нього відсутні. Також вказав, що був тричі засуджений судами Російської Федерації за вчинення злочинів проти власності, востаннє за розбій у 2010 році до 12 років позбавлення волі. Звільнився у грудні 2022 року, після чого повернувся в Україну. Обрання відносно нього запобіжного заходу залишив на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 з урахуванням позиції підозрюваного, залишив розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту теж на розсуд суду.

Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали поданого клопотання та матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 16.06.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваного у вчиненні цього злочину ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано 16.06.2023 о 23:25 год.

17.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у відповідності до ст. 183 КПК України, до особи яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_5 у вчиненні інкрімінованому йому злочині підтверджується доданими до клопотання та оглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.06.2023, в ході якого оглянуто неогороджену територію нежитлового домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_8 , вилучені три заокруглені плями з речовиною бурого кольору, схожу на кров, які було вилучено разом із підсохлою травою, поряд на землі виявлено та вилучено синьо-блакитне вовняне простирадло з нашаруванням речовини бурого кольору, схожу на кров;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2023, в ході якого оглянуто територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в житловій кімнаті вказаного домоволодіння було виявлено та вилучено зокрема, сірі чоловічі штани з плямами речовини бурого кольору, з кладки розташованого на водоймищі неподалік вищевказаного будинку, виявлено плями речовини бурого кольору, з подальшим здійсненням випилу 2-х частин з дерев`яної поверхні з плямами схожих на кров;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями. Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 ..

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зважаючи на практику Європейського суду, слідчий суддя враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зокрема, відсутність місця постійного проживання, у тому числі зареєстрованого, наявність документів про перетин кордону з Російською Федерацією, відсутність рідних та близьких підозрюваному людей, які б могли стримувати його від вчинення протиправних дій, оскільки останній неодружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, тяжкість покарання за вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , вказує на існування реального ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.

Досудове розслідування лише розпочалос, тому під час досудового розслідування ще не встановлені всі можливі речові докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування кримінального провадження, проте про які може бути відомо ОСОБА_5 , узв`язку з чим, останній, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин у якому він підозрюється.

Під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який вказав важливі відомі обставини злочину, окрім цього, на теперішній час не встановлено можливих свідків, яким відомо про кримінальне правопорушення, відомості про яких можуть бути відомими останньому, тому він, перебуваючи на волі, може також незаконно впливати на очевидців події.

З огляду на те, що як повідомив у судовому засіданні сам підозрюваний, останній був тричі засуджений судами Російської Федерації за вчинення крадіжки, грабежу та розбою і востаннє, за скоєня розбою був засуджений у 2010 році до 12 років позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі лише у грудні 2022 року, слідчий суддя також вважає що ОСОБА_5 може скоїтий інші кримінальні правопорушення, зокрема проти власності.

Таким чином, слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк у від семи до десяти років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду.

Відсутність постійного місця проживання та відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість засудженого перетинати кордон з Російською Федерацію у сукупності з тяжкістю покарання на переконання суду збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо бути відвернути.

Слід зазначити, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, очевидно не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 , може ухилитися від слідства та суду.

Усі ці ризики свідчать про не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Крім того, обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування належного виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу з метою уникнення покарання будь яким чином перешкоджати провадженню.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.176-178, 183,193-194, 196-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000150 від 16 червня 2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 серпня 2023 року до 23 години 25 хвилин, без права внесення застави.

ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.

Копію ухвали направити для виконання в частині застосування запобіжного заходу начальнику Державної установи "Криворізька установа виконання покарань" (№3).

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1