Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3564/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

представника власника

майна: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000192 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 березня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», 2010 року випуску, білого кольору, VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та тимчасово позбавлено власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження ним. У задоволенні клопотання про арешт земельної ділянки та квартири відмовлено.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (цивільного позову), у разі доведеності вини підозрюваного.

Слідчий суддя вказав, що серед матеріалів клопотання прокурора міститься цивільний позов до відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з вимогами щодо стягнення з них солідарно на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди в розмірі 276389,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль підозрюваного ОСОБА_6 .

На його переконання, суд залишив поза увагою те, що цивільний позов заявлений до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з вимогою щодо стягнення з них солідарно на відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди в розмірі 276389,00 грн., тобто по 138194,50 грн. з кожного, тоді як середня вартість арештованого автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», 2010 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_6 , складає більше 1000000,00 грн., що суперечить ч.8 ст. 170 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення власника майна та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0000192 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_6 знаходиться транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», 2010 року випуску.(а.с.28)

З матеріалів провадження слідує, що 23.03.2023 року прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з цивільним позов до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про солідарне відшкодування завданої внаслідок вчинення злочину шкоди в розмірі 276389,00 грн., вказаний розмір цивільного позову у кримінальному провадженні є обґрунтованим.(а.с.44)

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно, небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею накладено арешт на власність ОСОБА_6 , а саме на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», і вказане рішення на думку колегії суддів є обґрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги, що ринкова вартість автомобіля становить 1000000,00 грн., а сума цивільного позову є значно меншою, а тому застосовано не співмірний захід забезпечення кримінального провадження на думку колегії суддів є необґрунтованими, доказів, що це підтверджують сторона захисту не надала.

Разом з тим, арештований транспортний засіб 2010 року випуску, пропозиції щодо ціни розміщені на сайтах з продажу аналогічних транспортних засобів, відповідно до інформації долученої до клопотання різняться, в залежності від комплектації, стану та не є об`єктивною інформацією про дійсну вартість автомобіля, а тому лише експертна оцінка може підтвердити доводи захисту, який в разі наявності такого висновку вправі порушувати питання про скасування арешту.

За таких обставин на час розгляду слідчим суддею клопотання його висновки про необхідність забезпечення цивільного позову шляхом арешту транспортного засобу були законними та обґрунтованими, при цьому слідчий суддя, врахувавши вимоги ч.8 ст. 170 КПК України відмовив у арешті іншого майна підозрюваного.

Застосований спосіб арешту майна заборона розпорядження, відчуження на думку апеляційного суду не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах підозрюваного або інших осіб, оскільки судом застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту без заборони користування майном власнику (володільцю).

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2023 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000192 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: