ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/805/23 Номер провадження 11-сс/814/522/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава матеріали провадження за апеляційною захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 02 травня 2023 року підозрюваному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кременчука Полтавської області, громадянину України, інваліду ІІ-групи, освіта середня-спеціальна, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимому.

Одночасно визначено підозрюваному заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного: в силу ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом: шизоафективний розлад маніакальний і, афективно параноїчний синдром, стан загострення стійка соціально-трудова адаптація, суспільно небезпечні порушення поведінки F25.0, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, та неможливість застосування інших більш м яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 березня 2023 року та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги апелянт мотивує, що стороною обвинувачення не було доведено актуальність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у психіатра і до Автозаводського районного суду м.Кременчука направлено клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а тому, враховуючи медичний діагноз, ОСОБА_7 не можливо утримувати в умовах СІЗО , оскільки він потребує постійного лікування.

В судове засідання, учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, попередньо надіславши клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 04.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в якому встановлено, що 03.03.2023 близько 20:40 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Бордо», що розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Покровська, буд. 17/47, побачив ОСОБА_9 , який тримав в руці власний гаманець. ОСОБА_7 діючи в умовах воєнного стану введеного на всій території України, підійшов із лівого боку до потерпілого ОСОБА_9 та відкрито, шляхом ривка, вихватив з руки потерпілого належний йому гаманець із грошовими коштами в сумі 3200 грн. чим спричинив матеріально збитку ОСОБА_9

04.03.2023 о 04 год. 03 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

06 березня 2023 року старший слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_8 за погодженням прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області, з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч4 ст.186 КК України, ризиків того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом зстосування відносно підозрюваного ОСОБА_11 інших більш мєяких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу у сумі 80 520 гривень з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необгрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які обєктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п.32, SeriesA, № 182).

З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 учасниками провадження не оскаржується.

У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з використанням умов воєнного стану, поширеного на території України, особи підозрюваного, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.03.2023; протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 04.03.2023; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2023; протоколу обшуку від 04.03.2023.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається шо слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, які передбачені п.1,5 ч.1 стЛ77 КПК України, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, як просить апелянт цілодобового домашнього арешту.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень, тобто в межах розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки наведений розмір застави, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , сукупності даних про його особу, ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків. Крім того, слід зазначити, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує те, що підозрюваний, як зазначає захисник, має постійне місце проживання і матір, яка зможе надавати йому медичну допомогу, проте наведені доводи не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням органу досудового розслідування про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4