справа № 208/6605/23
№ провадження 1-кп/208/457/23
ВИРОК

Іменем України

27 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000783 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючий, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 19.11.2022 по 22.05.2023 рік, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , умисно та систематично вчиняв відносно останньої домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та призвело до психологічних страждань потерпілої.

За вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Так, 19.11.2022 року відносно ОСОБА_4 працівником поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за фактом вчиненням ним насильства психологічного та фізичного характеру відносно матері - ОСОБА_7 , за результатами розгляду якого постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.02.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

06.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , працівником поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за фактом вчиненням ним насильства психологічного та фізичного характеру відносно матері - ОСОБА_7 , за результатами розгляду якого, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.03.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

28.04.2023 року відносно ОСОБА_4 , працівником поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за фактом вчиненням ним насильства психологічного та фізичного характеру відносно матері - ОСОБА_7 , за результатами розгляду якого, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.05.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк сорок годин.

Одночасно зі складенням останнього у часі протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_4 із визначеною забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ( ОСОБА_7 ) строком на 10 діб.

Проте, не зважаючи на діючий терміновий заборонний припис, нехтуючи законними вимогами уповноважених працівників Національної поліції України, ОСОБА_4 порушив визначені приписом заборони.

Так, 30.04.2023 року відносно ОСОБА_4 , працівником поліції знов складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення - порушення термінового заборонного припису, за результатами розгляду якого, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.05.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Однак, ОСОБА_4 будучи особою, яка неодноразово, починаючи з 19.11.2022 року до 22.05.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та, виявляючи систематичність у своїх діях, проживаючи однією сім`єю з останньою за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 15.00 годині 22.05.2023 року, знаходячись за вищевказаною адресою, в черговий раз, без причини почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , тобто вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру.

Таким чином, у період часу з 19.11.2022 по 22.05.2023 рік, ОСОБА_4 , діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи і погрози на адресу своєї матері ОСОБА_7 , тобто вчинив щодо неї психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Внаслідок систематичного застосування ОСОБА_4 психологічного насильства відносно ОСОБА_7 , у останньої констатовано надлишкові перешкоди, які створилися у її життєдіяльності, які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_7 , ситуація, що склалась, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_7 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований в межах обвинувачення.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України та сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі, з звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і в нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинуваченні.

Пояснив, що потерпіла по справі його мати, з якою він проживав разом. В період інкримінованого кримінального правопорушення, він сильно зловживав алкоголем. Постійного місця роботи не мав. Намагався підробляти випадковими заробітками. Випивав та повертався додому майже завжди у стані алкогольного сп`яніння. Мати постійно з цього приводу робила йому зауваження, через що у них постійно виникали конфлікти. Під час конфліктів він дійсно висловлювався в бік матері нецензурною лайкою та провокував конфлікти.

На теперішній час алкоголь не вживає. Влаштувався на постійну роботу та мешкає окремо від потерпілої. Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, та він у цьому винний;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 14.07.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав та свобод інших осіб, під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Дискреційні повноваження суду у вирішенні питання щодо терміну випробування, дозволяють диференціювати іспитові строки залежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням конкретних обставин справи.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченого, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 14.07.2023 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи у сумі 2 389 гривень 80 копійок.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , залишити раніше обраний у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1