ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/2119/23 Номер провадження 1-кп/636/849/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000189 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Покровка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 приблизно в 2015 році, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи поблизу с. Великий Хутір Чугуївського району Харківської області, на відкритій ділянці місцевості побачив чотири тканинні мішечки з кристалічною речовиною циліндричної форми, ззовні схожої на порох, з написом «…пакет метательного заряда…», після чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, реалізуючи який, діючи умисно, таємно, протиправно, в порушення п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року та п. п. 2, 9, 11 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, маючи на меті подальше незаконне зберігання речовини, ззовні схожої на порох, без наміру повідомити про отримане, взяв її, тобто придбав та переніс вищевказану речовину, яка відповідно до висновку експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-23/5048-ФХВР від 22 березня 2023 року є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) одноосновним порохом, здатним до хімічного перетворення шляхом швидкого згоряння з ефектом вибуху при знаходженні його в замкнутому просторі, до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 15 лютого 2023 року, а саме до того часу, коли вказані речовини були вилучені під час обшуку працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно приблизно в 2015 році, перебуваючи поблизу с. Великий Хутір Чугуївського району Харківської області, на відкритій ділянці місцевості побачив чотири тканинні мішечки з кристалічною речовиною циліндричної форми, ззовні схожої на порох, з написом «…пакет метательного заряда…», після чого маючи на меті подальше незаконне зберігання речовини, ззовні схожої на порох, без наміру повідомити про отримане, взяв її, та переніс до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 15 лютого 2023 року, а саме до того часу, коли вказані речовини були вилучені під час обшуку працівниками поліції. В скоєному щиро каявся.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечував обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки і визнає цю обставину, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання винного, передбаченою ст. 67 КК України, яку суд враховує при призначенні покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-23/3238-БЛ від 27 квітня 2023 року в розмірі 956 грн 00 коп. та процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-23/5048-ФХВР від 22 березня 2023 року в розмірі 1510 грн 24 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Керуючись ст.ст. 174, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-2 кулі та 2 гільзи, які після проведення експертного дослідження поміщено до сейф-пакету № 5712846 знищити;

-метальні заряди та первинну упаковку, які поміщено до спеціального полімерного пакету НПУ № WAR 1360735 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-23/3238-БЛ від 27 квітня 2023 року в розмірі 956 грн 00 коп. та процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № СЕ-19/121-23/5048-ФХВР від 22 березня 2023 року в розмірі 1510 грн 24 коп., всього на загальну суму 2466 грн 24 коп. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1