ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3147/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0003629,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0003629 від 20.09.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.09.2023 приблизно о 11:44 год., за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова, 60/1, працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме під час вчинення злочину, зокрема під час зберігання речовин, схожих на психотропні, з метою подальшого збуту. Так, під час затримання, в останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

20.09.2023 у період часу з 16:05 год. до 16:20 год. у каб. №212 Дарницького УП ГУНП в м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-А, був проведений огляд вищевказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , та в подальшому поміщено його до спеціального пакету №7018194.

20.09.2023 слідчим СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та приєднання його до матеріалів кримінального провадження №0003629.

З метою збереження речових доказів, а саме інформації, яка міститься у вказаному телефоні, зокрема смс-повідомлень у мессенджері в яких обговорюється збут психотропних речовин, а також фотознімків, які містяться в галереї телефону, на яких зображено місця з так званими «закладками» з наявним вмістом психотропних речовин, у слідчого органу виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

В судове засідання, яке відбулось 22.09.2023, слідчий не з`явився, однак до початку розгляду справи подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, одночасно клопотання підтримав та прохав суд його задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, а також вказівка про те, що проти задовлення даного клопотання він не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів та матеріалів кримінального провадження №0003629, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , на якому містяться смс-повідомлення у мессенджері в яких обговорюється збут психотропних речовин, а також фотознімки, які містяться в галереї вказаного телефону, та на яких зображено місця з так званими «закладками» з наявним вмістом психотропних речовин, на який слідчий просить накласти арешт, критеріям, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування ним враховуючи те, що зазначене майно є предметом вчинення злочину, з метою запобігання його пошкодженню, псуванню, чи знищенню, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що інформація, яка міститься на вищевказаному мобільному телефоні, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись вимогами стст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0003629 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 9S», з сім-карткою, якій притаманний номер телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено до спеціального пакету №7018194.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5