ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 953/4541/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/932/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 06 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 серпня 2023 року включно, без визначення суми застави.

Зобов`язано слідчого негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка їх подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали та постановлення нової, якою просить обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця мешкання.

Обґрунтуовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що слідчим не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надано доказів того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховуватиметься від досудового розслідування чи суду, або вчинить нове кримінальне правопорушення.

Крім того, вказує, що згідно оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 судом не було визначено суму застави, що на думку апелянта є прямим порушенням вимог норм КПК України.

Вказує також, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, має незадовільний стан здоров`я, проживає зі старенькою матір`ю, яка потребує його допомоги, у зв`язку з чим застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт буде доцільним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню можливих ризиків і співрозмірним вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили про їх задоволення.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000757 від 30 11 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч3 ст. 28 ч.2 ст. 311 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 восени 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи у невстановленому місці, визначивши для себе вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням та збутом психотропних речовин, обіг яких обмежено (метамфетамін) та збутом прекурсора (псевдоефедрин), основним джерелом своїх доходів, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, розробив схему з незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини та незаконного придбання, зберігання, перевезення прекурсору з метою збуту, а також незаконному збуті прекурсору.

Також, ОСОБА_9 маючи злочинний умисел, спрямований на вчинення збуту психотропних речовин та прекурсорів, усвідомлюючи, що для досягнення мети у вигляді незаконного збагачення, злочинну діяльність необхідно здійснювати із залученням інших осіб, вирішив залучити до своєї злочинної діяльності з числа раніше знайомих йому та схильних до злочинної діяльності осіб, які вже мали досвід вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме з місцевих жителів м. Лозова.

З метою досягнення своєї мети ОСОБА_9 запропонував своєму раніше знайомому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким був знайомий на протязі тривалого часу, вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. В подальшому, ОСОБА_10 , за згодою ОСОБА_9 , запропонував увійти до складу організованої групи своєму товаришу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким тривалий час був знайомим та перебував у довірчих стосунках.

Так, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 згідно злочинного плану, розробленого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 оформлював замовлення пігулок, які містять у своєму складі прекурсор (псевдоефедрин), використовуючи при цьому свій абонентський номер НОМЕР_1 та анкетні дані ОСОБА_7 для оформлення замовлення та отримання посилок з прекурсором (псевдоефедрин).

Після чого ОСОБА_7 отримував посилки з зазначеними пігулками. Окрім цього, на своє ім`я ОСОБА_7 також замовляв інші складові, необхідні для виготовлення психотропної речовини - метамфетаміна, а саме: лабораторний йод, червоний фосфор та інше.

Далі, після отримання всіх зазначених компонентів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виготовляли з зазначеного прекурсора (псевдоефедрин) - психотропну речовину (метамфетамін), невстановленим в ході досудового розслідування шляхом та способами.

У подальшому готову психотропну речовину (метамфетамін) - з умовною назвою «винт», для запобігання швидкого псування поміщувався до попередньо заготовлених скляних ємкостей, де зберігався до моменту безпосереднього збуту.

Під особистим контролем ОСОБА_9 та за його вказівками ОСОБА_10 та ОСОБА_7 здійснювали усі процеси, пов`язані з виготовленням психотропної речовини та подальшим збутом товару «з рук в руки».

Після чого збували «покупцям» психотропну речовину (метамфетамін) та пігулки (які містять в своєму складі прекурсор - псевдоефедрин) за заздалегідь обумовлену з ОСОБА_9 ціну.

ОСОБА_9 , будучи обізнаним про злочинну діяльність усіх учасників групи, узгоджував, роз`яснював іншим учасникам план вчинення злочинів; координував дії між учасниками групи, визначав ціну, якість та кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено (метамфетамін) та прекурсора (псевдоефедрин), яка буде йти на продаж.

Отримані від незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено (метамфетамін) та прекурсора (псевдоефедрин) грошові кошти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розподіляли між собою у заздалегідь обумовлених, невстановлених в ході досудового розслідування частинах.

Так, 22 06 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 311 КК України.

23 062023 року слідчий СУ ГУНП в Харківській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої останньому підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 311 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважала неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий посилалася на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 , від 20 03 2023; протокол за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_10 , від 20 03 2023; протоколи за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 20 03 2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 31 01 2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 25 01 2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17 01 2023; протокол огляду покупця від 01 03 2023; протокол добровільної видачі від 01 03 2023; протокол огляду грошових коштів від 01.03.2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02 03 2023; висновок експерта № 9658 від 03 05 2023 за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, згідно якого у складі прозорої рідини світло-жовтого кольору, що містилась у медичному шприці наданому на дослідження містилася психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса (кількісний вміст) метамфетаміну у розчині, на момент дослідження - 0,022 грам; протокол огляду, виїмки кореспонденції та отримання зразків від 10 04 2023; висновок експерта № СЕ-19/121-23/7834-НЗПРАП від 26 05 2023; протокол огляду покупця від 20 04 2023; протокол добровільної видачі від 20 04 2023; протокол огляду грошових коштів від 20 04 2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20 04 2023; висновок експерта № СЕ-19/121-23/8575-НЗПРАП від 06 06 2023; протокол огляду покупця від 20 04 2023; протокол добровільної видачі від 20 04 2023; протокол огляду грошових коштів від 20 04 2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.04.2023;висновок експерта № СЕ-19/121-23/8573-НЗПРАП від 06 06 2023; протокол огляду покупця від 13 05 2023; протокол добровільної видачі від 13 05 2023; протокол огляду грошових коштів від 13 05 2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13 05 2023; висновок експерта № СЕ-19/121-23/10809-НЗПРАП від 06 06 2023; протокол огляду покупця від 08 06 2023; протокол добровільної видачі від 08 06 2023; протокол огляду грошових коштів від 08 06 2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08 06 2023; висновок експерта № СЕ-19/121-23/12677-НЗПРАП від 15 06 2023; протокол огляду покупця від 21 06 2023; протокол добровільної видачі від 21 06 2023; протокол огляду грошових коштів від 21 06 2023; протокол за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21 06 2023.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 311 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Слідчий суддя вважав, що, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, знищення або спотворення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 311 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним в клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, є ймовірність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обізнаність про адреси місць проживання свідків, може свідчити про можливість незаконного впливу на них. Відсутність інформації щодо наявності останнього джерел існування, може свідчити про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інше тотожне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність жодного з ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_8 щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 матері похилого віку, яка потребує допомоги, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки ці обставини, виходячи із доводів захисника, існували і на час подій, які інкримінуються підозрюваному і вони не стали стримуючим фактором для останнього при вчиненні протиправних діянь.

Що стосується посилання апелянта на не визначення слідчим суддею ОСОБА_7 під час обрання запобіжного заходу суми застави, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи положення п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення підозрюваному застави були відсутні, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку захисника підозрюваного є підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 06 2023 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.3 ст.307, ч.3 ст. 28 і ч.2 ст. 311 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 19 08 2023 року, включно, без визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4