Єдиний унікальний номер 333/5517/23
Провадження№1-кс/333/2142/23
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання про арешт майна дізнавача СД відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 23.06.2023 року за ч.1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся дізнавач СД відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 23.06.2023 року за ч.1 ст. 358 КК України із клопотанням про арешт майна: самохідного моторного прогулянкового судна «Навігатор 500», 2018 р. випуску. Посилаючись на те, що вказане судно є речовим доказом по вказаному провадженню.

Згідно положень ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, до слідчого судді, суду має право звернутися як прокурор, так слідчий за погодженням з прокурором.

Зі свого боку, за ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Таким чином, стаття 64-2 КПК України передбачає, що лише з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна особи, така особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Отже, відповідна стаття регламентує, зокрема, порядок подання клопотання про арешт майна особи, яка не має у Кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відтак, стаття 64-2 КПК України є спеціальною нормою по відношенню до ст. 171 КПК України, яка містить загальні вимоги до клопотання про арешт майна.

Із аналізу змісту ст. 64-2 та 171 КПК України можна зробити висновок, що клопотання про арешт майна особи, яка не має у Кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, подається виключно прокурором та з дотриманням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України щодо змісту такого клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до матеріалів Клопотання у Кримінальному провадженні повідомлення про підозру нікому не вручалося.

Отже, виходячи з викладеного, з клопотанням про арешт майна, власником (володільцем) якого є особа, яка не має статусу підозрюваного, має право звернутися виключно прокурор, та лише після звернення прокурора з таким клопотанням ця особа у Кримінальному провадженні набуде статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та зможе користуватися у Кримінальному провадженні правами та обов`язками, які згідно положень КПК України має третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України (Диспозитивність), слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 9 КПК України (Законність) передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи, що клопотання про арешт майна, власником (володільцем) якого є особа, які не повідомлялось про підозру, має бути подано виключно прокурором у Кримінальному провадженні, а в даному випадку із відповідним клопотанням звернувся дізнавач за погодженням із прокурором, то слідчий суддя дійшов до висновку, що Клопотання подане неуповноваженою особою.

З огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема, принципу законності, який не буде дотримано у випадку розгляду слідчим суддею клопотання особи, яка не наділена повноваженнями його подавати, зазначене клопотання про арешт майна підлягає поверненню особі, яка його подала.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 9, ч. 3 ст. 26, статтями 64-2, 172, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна дізнавача СД відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 23.06.2023 року за ч.1 ст. 358 КК України - повернути особі, яка його подала, - дізнавачу СД відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1