Провадження №11-кп/801/1081/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в місті Вінниці у порядку письмового провадження апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадження про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто з 31 серпня 2023 року до 23:59 год. 29 жовтня 2023 року.

Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2023 року. Просить винести ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`яке.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна, необґрунтована та така, що не відповідає нормам процесуального права, винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадженні, прокурором під час судового розгляду не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор та обвинувачений в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання

Відповідно до ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 422-1 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників провадження.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Продовження строку запобіжного заходу регламентовано положеннями ст. 199 КПК України та таке клопотання розглядається до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, проти власності, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що становить значну суспільну небезпеку.

Ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та продовженні її строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкцію статей обвинувачення зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, вчиненого в період воєнного стану під час незнятої та непогашеної судимості, в тому числі під час умовно-дострокового звільнення, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: