Справа № 183/5773/22
№ 1-кп/183/753/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 від 08.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 та 09.04.2022 звільнений з посади, у зв`язку iз призупиненням військової служби та зарахуванням у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 заявив клопотання від 15.05.2023 р. про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що старший сержант ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - 4 вiддiлення інспекторів прикордонної служби вiддiлу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05.04.2022 самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишив місце служби і покинув район виконання бойової задачі, охорони та оборони визначених рубежів на околиці населеного пункту Кремінна Луганської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

06.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

07.09.2022 до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, тобто до 06.10.2022.

04.10.2022 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 02.12.2022.

28.11.2022 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26.01.2023.

26.01.2023 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26.03.2023.

20.03.2023 р. ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 18.05.2023.

Таким чином, для досягнення мети i завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі не зменшилися. Так, в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Дії, що інкримінуються обвинуваченому, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України - єдиноначальності.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з триманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений не погодився із заявленим клопотанням. Просив визначити йому запобіжний захід у виді застави.

В судовому засіданні захисник заперечував проти заявленого клопотання. Пояснив, що обвинувачений сумлінно виконував обов`язки військовослужбовця. На даний час бажає захищати батьківщину, а тому просить визначити йому заставу. Захисник вважає, що ризики не доведені., обвинувачений має місце проживання у м. Дніпрі разом із сім`єю. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Також захисник заявив клопотання від 15.05.2023 р. про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на заставу.

Обґрунтовуючи клопотання заявник зазначає, що з 07 вересня 2022 року ОСОБА_5 тримається під вартою у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ухвали суду підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, неможливість згідно ч.7 ст.176 КПК України застосування інших запобіжних заходів крім тримання під вартою.

Стосовно ризиків. З 24.02.2022р. діє Закон України №2102-IX «Про введення воєнного стану в Україні». Згідно Закону України воєнний стан введено в Україні 05 год. 30 хв. 24.02.2022р.

Цей закон унеможливлює виїзд чоловіків-громадян України у віці 18-60 років за кордон. Родина ОСОБА_5 проживає та зареєстрована в м. Дніпро. ОСОБА_5 є учасником бойових дій протягом останніх 5 років. Він має вищу освіту. Одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Вище наведене унеможливлює втечу.

Свідки по справі - це військовослужбовці, чоловіки зі зброєю. Вважати, що ОСОБА_5 може вплинути на них немає підстав.

Щодо неможливості зміни запобіжного заходу виходячи з ч.7 ст. 177 КПК України. Згідно п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод автоматична відмова в застосуванні застави є несумісною з Конвенцією (п.104-105 рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan V. Armenia»).

В п.51 рішення ЄСПЛ у справі «Буров проти України» зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

На цих підставах, враховуючи бажання ОСОБА_5 боронити країну після зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , заявник клопотання просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на заставу.

В судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений погодився з клопотанням захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого захисником клопотання. Пояснив, що враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення заставу застосовувати неможливо.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику. Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Суд, приймаючи до уваги, що свідки у цьому кримінальному провадженні є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що і обвинувачений, враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також прокурор наголошував на наявності ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цих ризиків прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує положення ч. 7 ст. 176 КПК України відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи встановлені підстави та обставини кримінального провадження суд не вбачає підстав для встановлення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого та захисника та вважає за неможливим визначити заставу у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, до обвинуваченого ОСОБА_5 можливо застосувати виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369-372, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 15.05.2023 р. прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 ), строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 (включно) липня 2023 року.

В задоволенні клопотання від 15.05.2023 р. захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу відмовити.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 19 травня 2023 р. о 15 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1