Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/842/23
Провадження № 1-в/553/229/2023
У Х В А Л А

Іменем України

24.07.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)»: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, з інвалідністю ІІ групи, раніше судимий:

- 03.02.2016 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1020 грн. Штраф сплачений 12.03.2016 року;

- 13.03.2017 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки згідно ст. 75, 76 КК України;

- по даній справі засуджений 31.10.2018 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Вирок набрав законної сили 01.12.2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.09.2020 року вирок від 13.03.2017 року приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, вважається засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років обмеження волі. Остаточну міру покарання залишено без змін.

про умовно-дострокове звільнення засудженого та встановлення до нього адміністративного нагляду, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави із поданням звернувся начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)», в якому порушує питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що фактично відбув визначений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення. Одночасно прохають суд у відповідності до вимог п. г ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановити до засудженого ОСОБА_4 адміністративний нагляд з встановленням наступних обмежень: заборони виходу з будинку (квартири) з 21 год. до 05 год., заборони перебування у визначених місцях району (міста) - «Ресторан», «Кафе», «Бар»; заборони виїзду за межі району (міста) проживання в особистих справах без дозволу керівництва відділу поліції; реєстрація в органах внутрішніх справ за місцем проживання чотири рази на місяць.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» дане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.10.2018 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Вирок набрав законної сили 01.12.2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.09.2020 року вирок від 13.03.2017 року приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, вважається засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років обмеження волі. Остаточну міру покарання залишено без змін. Строк покарання відраховано з 31.07.2018 року.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вказаний вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.10.2018 року набрав законної сили 01.12.2018 року.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.07.2018 року.

Перебуваючи в ДУ «Полтавська установа виконання покарання (№ 23)» порушень встановлених вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 19.12.2018 року міру покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)». Перебуваючи в установі три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Але після проведення виховної роботи засуджений змінив свою поведінку на кращу. Накладені дисциплінарні стягнення погашено в установленому законом порядку. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

З 11.01.2019 року по 02.04.2019 року, з 22.11.2019 року по 24.12.2019 року, з 10.02.2022 по 31.05.2022 року перебував на лікуванні у лікарні при ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» Харківської області; порушень встановлених вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

На виробництві установи працевлаштований не був через стан здоров`я, але на добровільних засадах без оплати праці виконує обов`язки нічного днювального відділення. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ним належний догляд.

Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач. Негативно ставиться до злодійських традицій, підтримує стосунки із засудженими потенційно позитивної спрямованості.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», а саме неодноразово приймав участь у турнірі із шахів серед засуджених, які проводились в установі та займав призові місця.

Відповідно до статей 110, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з матір`ю шляхом телефонних розмов та здійсненням грошових переказів на її адресу, отримує від неї посилки та передачі. Стосунки доброзичливі.

Термін застосування статті 101 Кримінально-виконавчого Кодексу України щодо зміни умов тримання - за відбуттям 1/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 30.11.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.12.2020 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не досягла необхідного ступеня виправлення.

Термін застосування статті 82 Кримінально Кодексу України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям 1/2 призначеного строком покарання, а саме не раніше- 31.01.2022 року. Рішенням комісії виправної колонії від 16.06.2022 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі, яка не досягла необхідного ступеня виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу України - за відбуттям 2/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 31.03.2023 року.

Вину у скоєному злочині у судовому засіданні визнав. Виконавчі листи до установи не надходили.

Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а 03.04.2023 року на засіданні комісії ДУ «Полтавської виправної колонії (№ 64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

Наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого, зважаючи на нестабільну поведінку засудженого впродовж усього строку відбування покарання, суд приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаного подання.

Отже, враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання неможливо прийти до висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки його характеристики та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення. Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1