ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 Справа №607/15131/23

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 27 липня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину з інвалідністю, непрацюючого, раніше судимого:

-19.07.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.126-1 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку 1 рік, із застосуванням ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

22.07.2023, близько 19.30 год у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , виник протиправний умисел направлений на спричинення фізичного болю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення фізичного болю, обвинувачений ОСОБА_3 22.07.2023, близько 19.30 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив правою рукою за волосся та потягнув на себе, в результаті чого потерпіла впала на прилягаючу поверхню підлоги лівою частиною тулуба, тим самим завдав фізичного болю потерпілій ОСОБА_5 .

Внаслідок цього обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями вчинив насильниці дії та спричинив фізичний біль ОСОБА_5 і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисні насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно 22.07.2023, близько 19.30 год, перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , де в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , схопив її правою рукою за волосся та потягнув на себе, в результаті чого потерпіла впала на підлогу тулубом, чим завдав їй фізичного болю. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що не має майнових претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 та просила суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисні насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, його вік, сімейний стан та стан здоров`я. Також, наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики, наявність на утриманні малолітньої дитини з інвалідністю, думку потерпілої, яка не заявляла цивільного позову та зазначила про відсутність майнових претензій до обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді штрафу, яке на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року за ч.1 ст.126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тому, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року за ч.1ст.126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік і покарання за даним вироком, суд вважає, слід виконувати самостійно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1ст.126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України та покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень призначене за даним вироком - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1