Справа № 204/8737/19
Провадження № 1-в/204/169/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника установи: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська справу за поданням ДУ «ДУВП №4» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_6 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 . В обґрунтування свого подання зазначив, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17 червня 2020 року. Під час тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризував себе добре, порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 10 листопада 2020 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». За період відбування покарання характеризується позитивно. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 5 заохочень та 2 стягнення, які погашені та зняті в установленому порядку. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів відноситься відповідально. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований кухонним робітником. До праці відноситься добре, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Відповідно до ст. 110 Кримінально виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Вину у скоєному злочині усвідомив, кається. Згідно вироку суду майнового позову не має, тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, у зв`язку з чим до нього слід застосувати ст. 82 КК України.

В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити. Вказав, що засуджений ОСОБА_5 має два стягнення, які погашені та 5 заохочень, тобто довів своє виправлення, тому до нього доцільно застосувати ст. 82 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подання та просив його задовольнити. Суду пояснив, що він перебуває під вартою з 17 червня 2020 року. Він був засуджений 24.09.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Другий раз 20.10.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1,ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. До цього він був також неодноразово засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Він в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» працює на посаді кухонного працівника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання установи, оскільки враховуючи данні при дослідженні особової справи, особу засудженого ОСОБА_5 вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання на підставі ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання за даним вироком суду більш тяжким покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року набрав законної сили 22 листопада 2021 року.

Початок строку відбування покарання 17 червня 2020 року. Кінець строку відбування покарання 17 червня 2024 року.

За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 82 КК України, суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений під дію ст. 82 КК України формально підпадає по відбуттю частини строку призначеного йому покарання, згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 , має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Однак суд зазначає, що наявність заохочень не є єдиною обставиною, яка є підставою для застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, оскільки існує ряд обставин які враховані судом при розгляді подання.

При цьому, окремо слід звернути увагу, на те що, відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України суспільно корисна праця засудженого є лише одним з основних засобів виправлення особи, встановлених державою, та направлених на процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості.

Згідно пункту 3 розділу другого Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 28 серпня 2018 року за № 2823/5 засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань.

При цьому, ч. 2 ст. 9 КВК України передбачена відповідальність засуджених за невиконання ними своїх обов`язків, встановлених Законом.

Застосування до засуджених заходів заохочення має на меті виконання покладених на них обов`язків та додержання встановлених правил поведінки, передбачених КВК України та правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Дані заохочення мають оцінюватись наряду з іншими показниками виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 8 ст. 131 КВК України адміністрація колонії зобов`язана щоквартально проводити оцінювання поведінки особи, додержання нею правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та приймати вмотивоване рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів заохочення. Прийняте рішення відображається в індивідуальній програмі соціально-виховної роботи та доводиться до відома особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, під підпис.

Як вбачається з довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 , протягом 2021 - 2022 років до нього було застосовано 5 заохочень. Вказане свідчить про те, що в інший час адміністрація установи виконання покарань приймала рішення щодо недоцільності застосування до засудженого ОСОБА_5 заходів заохочення у відповідності до ч. 8 ст. 131 КВК України.

Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з 2020 року має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці не може свідчити про те, що він став на шлях виправлення, оскільки суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 формально відбув строку призначеного покарання.

Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України належать до категорій нетяжких кримінальних правопорушень.

Також судом враховано, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, однак відповідних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти корисливі кримінальні правопорушення.

Відповідно до характеристики, наданої Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» від 28 грудня 2022 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17 червня 2020 року. Під час тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризував себе добре, порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 10 листопада 2020 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». За період відбування покарання характеризується позитивно. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 5 заохочень та 2 стягнення, які погашені та зняті в установленому порядку. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів відноситься відповідально. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований кухонним робітником. До праці відноситься добре, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Відповідно до ст. 110 Кримінально виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Вину у скоєному злочині усвідомив, кається.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно витягу з наказу начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» від 09 листопада 2020 року № 652/АГ-20 ОСОБА_5 з 10 листопада 2020 року було зараховано до числа господарської обслуги установи на посаду кухонного робітника першого розряду.

Однак, як було встановлено судом під час розгляду подання ОСОБА_5 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, до нього застосовувався інститут звільнення від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти корисні правопорушення. Враховуючи факт того, що засуджений ОСОБА_5 формально відбув частину призначеного покарання, враховуючи тяжкість та систематичність вчинених кримінальних правопорушень, відбутий термін покарання не є достатнім терміном для того, щоб можливо було впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг мети з якою вказане покарання йому було призначене, а саме виправлення, бажання вести правослухняне життя в подальшому.

В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах більш м`якого покарання.

Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі, дотримується ввічливості, тактовності, сумлінності, правил поведінки не дає виключних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, оскільки згідно ч. 1 ст. 9 КВК України вказані дії є обов`язками для виконання засудженим.

На думку суду, не зважаючи на наявність позитивної характеристики, термін покарання який відбув ОСОБА_5 є недостатнім, щоб суд міг дійти висновку про виправлення засудженого та можливість застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а тому у задоволення подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 82 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання ДУ «ДУВП №4» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1