Справа № 158/1573/23
Провадження № 1-кп/0158/105/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000440 від 10.04.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 10 квітня 2023 року близько 06 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "Volkswagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись автодорогою Р-14 сполученням "Луцьк-Дольськ" між селами Тростянець та Озеро Луцького (Ківерцівського) району Волинської області на відстані 264 метрів від дорожнього знаку 5.50 (закінчення с. Тростянець Луцького (Ківерцівського) району Волинської області) у напрямку до села Озеро Луцького (Ківерцівського) району Волинської області, на заокругленій ділянці дороги праворуч для його напрямку руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме п.п. 2.3 (б, д), п. 10.1, вимоги попереджувального дорожнього знаку 1.3.1 "Декілька поворотів", горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 "вузька суцільна лінія" не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проігнорував попереджувальний дорожній знак 1.3.1 (наближення до ділянки дороги з двома і більше розташованими один за одним небезпечними поворотами: з першим поворотом праворуч), був неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, заокруглення дороги праворуч, проігнорував заборону перетину вузької суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки "Opel Kadett", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по своїй смузі руху в напрямку с. Тростянець Луцького (Ківерцівського) району Волинської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "Opel Kadett" ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинномозкової травми у вигляді розриву атланто-потиличного зчленування з повним розривом спинного мозку; крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови; закритої травми грудної клітки: зламу грудини із пошкодженням парієтальної плеври, масивного забою лівої легені, крововиливів та розривів коренів легень, гематораксу (крові у грудній порожнині), в клітковині межистіння виявлено крововиливи в устя магістральних судин, крововилив в серецеву сорочку; закритої тупої травми живота: травматичного черезкапсулярного розриву селезінки, гемоперитонеуму (крові у черевній порожнині), крововиливу в жирову капсулу лівої нирки, крововиливів по великому сальнику; закритого зламу лівого стегна; множинних саден та різаних ран обличчя та тіла, рваної рани тулуба. Вказані тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_7 є закрита хребетно-спинномозкова травма, що супроводжувалась зламом хребта та повним розривом спинного мозку.

У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними замінами та доповненнями), а саме:

- п. 2.3 (б), згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.3 (д), згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- ігнорування попереджувального дорожнього знаку 1.3.1 "Декілька поворотів", який попереджує про наближення до ділянки дороги з двома і більше розташованими один за одним небезпечними поворотами: з першим поворотом праворуч;

- горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 "вузька суцільна лінія", яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) та яку перетинати забороняється.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України, до ОСОБА_4 , про відшкодування моральної (не майнової) шкоди в розмірі 936 573 грн., завдану скоєним кримінальним правопорушенням, та 15 000 грн. - витрат на оплату послуг адвоката.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав суду показання про те, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення. Викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Разом з цим, цивільний позов поданий ОСОБА_5 визнає повністю.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і в суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, позицію потерпілої, а також враховуючи конкретні обставини справи, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та з обранням додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування основного покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Щодо вирішення питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відшкодування моральної шкоди регулюється статтею 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Змістом статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, а також позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнає повністю, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити в повному обсязі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання та тимчасового обмеження в користуванні спеціальним правом - правом керування транспортним засобом продовжити до вступу вироку у законну силу.

Процесуальні витрати на залучення експертів, за проведення судових інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/103-23/3991-ІТ від 27.04.2023 та № СЕ-19/103-23/3936-ІТ від 08.05.2023 в розмірі 5736 гривень слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події 10.04.2023 майно, а саме: автомобіль марки "Volkswagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки "Opel Kadett", реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2023.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судових інженерно-транспортних експертиз в загальній сумі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 936 573 (дев`ятсот тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2023 - скасувати.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки "Volkswagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_8 ;

- автомобіль марки "Opel Kadett", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_7 - передати за належністю ОСОБА_5 .

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання та тимчасового обмеження в користуванні спеціальним правом - правом керування транспортним засобом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1