справа №176/1073/23
провадження №1-кп/176/126/23
В И Р О К

Іменем України

26 вересня 2023 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, на підставі обвинувального акту, що надійшов з угодою про визнання винуватості від 10 травня 2023 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Миролюбівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту,не одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не маючої інвалідності, не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.І ст. 361 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2023 року за №0000004

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що у подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України, затвердженими Законом України. Так, Законом України від 7лютого 2023 року № 2915-ІХ затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президент України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженим Законом №9259/2023 від 01.05.2023року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

При цьому, ОСОБА_4 в ніч з 02.12.2022 року на 03.12.2022 року , перебуваючи за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 та товаришем ОСОБА_8 , вживали разом спиртні напої.

03.12.2022 року приблизно об 11 год. 20 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 залишив обвинуваченій мобільний телефон з відкритим мобільним додатком «Приват24», власником якого є потерпіла ОСОБА_9 , з метою переведення грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 на банківську картку, належну їй у сумі 500 грн.

ОСОБА_4 побачила суму грошових коштів, які знаходились на банківській картці № НОМЕР_1 «ПриватБанку», належній ОСОБА_9 , і в неї виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів наявних на банківській картці.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 03.12.2022 року приблизно об 11 год. 27 хв., скориставшись тим, що ОСОБА_8 відійшов та її злочинні дії ніким не контролюються, відсутні свідки та очевидці, ОСОБА_4 будучи обізнаною про дію в Україні воєнного стану, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно, тримаючи в руках мобільний телефон, належний ОСОБА_9 , здійснила переказ грошових коштів через мобільний додаток «Приват24» трьома платежами в розмірі 10 050 грн., 2010 грн. та 1005 грн. на загальну суму 13 065 грн. на банківську картку «ОТП Банку» № НОМЕР_2 , належну її матері - ОСОБА_10 , тобто, викрала вище зазначені грошові кошти. Після чого, ОСОБА_4 обернула викраденні нею грошові кошти на власну користь.

В результаті протиправних дій обвинуваченої, завдано матеріальний збиток ОСОБА_9 на загальну суму 13 065 грн. 00 копійок.

Крім того, 03.12.2022 року приблизно 11 год. 20 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 залишив ОСОБА_4 мобільний телефон, належний ОСОБА_9 , здійснивши на ньому вхід в особистий кабінет ОСОБА_9 мобільного додатку «Приват24», попрохавши останню перевести грошові кошти з банківської картки ОСОБА_9 № НОМЕР_1 на банківську картку, належну ОСОБА_4 , у сумі 500 грн.

При цьому, в обвинуваченої виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання до інформаційних автоматизованих систем віддаленого доступу WEB- банкінгу «Приват24» АТ КБ «Приват Банк».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 03.12.2022 року приблизно об 11 год. 27 хв., більш точного часу встановити не надалось можливим, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відійшов та за її злочинними діями не спостерігає та не контролює, відсутністю можливих свідків та очевидців, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, здійснила несанкціоновану операцію з використанням електронно - обчислювальної техніки, а саме, несанкціоновано, тобто, самочинно, без дозволу власника банківського рахунку, втрутилась в роботу автоматизованих банківських систем, та надало можливість доступу до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_9 , а саме, здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанку» за рахунком банківської картки № НОМЕР_1 та отримала інформацію про поточний стан рахунку ОСОБА_9 , що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , здійснено несанкціоноване втрутилась в роботу банківських автоматизованих систем віддаленого доступу WEB-бaнкiнгy «Приват24» АТ КБ «Приват Банк».

Під час досудового розслідування, а саме 10 травня 2023 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 та обвинуваченою (на час укладання підозрюваною) ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно зазначеної угоди, обвинувачена зобов`язалась беззастережно визнати свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях в повному обсязі в судовому засіданні. При цьому, сторони узгодили призначення останній покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5роки, за ч.1 ст. 361 КК України у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривен, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України, узгодили звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, тривалість якого визначить суд, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином; ч.1 ст. 361 КК України, що по ступеню тяжкості відноситься до кримінального проступку.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди отримана згода потерпілої ОСОБА_9 , дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру та вид покарання. Зауважив на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Обвинувачена також просить укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України, в обсязі обвинувачення, щиро розкаялась. Також дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши що може його відбути. Зазначила, що наслідки укладення та затвердження угоди роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Неодноразово наголошувала на тому, що як визнала свою вину, так і підписала угоду, а наразі наполягає на її затверджені добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього неї ніхто не застосовував, як і не надавав обіцянок не передбачених угодою. Укладання угоди відбувалось в присутності захисника

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити підзахисній узгоджене покарання. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок та за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про час і місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явилась. При цьому, суду надана заява останньої, де зазначено, що надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості, розуміючи вид і міру покарання, що має бути призначено обвинуваченій у разі її затвердження.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, при цьому можливе укладення даної угоди.

Обвинувачена і захисник погоджуються на призначення узгодженого покарання. Проти такого покарання не заперечує потерпіла, про що зазначила в заяві.

Таким чином, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченої, є правильною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

Суспільний інтерес полягає у забезпеченні державної безпеки, конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, обороноздатності, тобто основ національної безпеки України, що забезпечує саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

За таких обставин є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Суд приходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам українського суспільства.

Істотні умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що остання вчинила кримінальні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 185 та частиною першою статті 361 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження обвинуваченою цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання нєю вини.

Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, на диспансерному обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не має інвалідності, а також наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин покарання, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди відповідає положенням ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 10 травня 2023 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , судом не встановлено. Таким чином, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Витрати за проведення експертизи відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2023 року за №0000004, укладену 10 травня 2023 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 та обвинуваченою (на час укладання підозрюваною) ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити їй покарання за:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривен.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, що зберігається при матеріалах кримінального провадження: банківську картку «ОТП Банку» № НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_10 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1