Справа № 333/5376/23
Провадження № 1-кс/333/2069/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000267 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 окремого стрілецького батальйону, у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

29.06.2023 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000267 від 07.06.2023 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (по стройовій частині) № 159 від 05.06.2023 старший солдат ОСОБА_5 був увільнений з посади стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначений на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 окремого стрілецького батальйону.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статтями 29, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Статтею 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил також передбачено, що за своїми військовими званнями начальниками є: полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу.

У відповідності до п. 109 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

В свою чергу, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 30-РС (по особовому складу) від 01.06.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 був виданий наказ (по стройовій частині) № 159 від 05.06.2023, згідно якого старший солдат ОСОБА_5 вважався таким, що справу та посаду здав. Згідно цього ж наказу старшого солдата ОСОБА_5 було виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення.

Таким чином, у відповідності до вищевказаних наказів, старший солдат ОСОБА_5 з 05.06.2023 був призначений на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 окремого стрілецького батальйону та повинен був виконувати покладені на нього обов`язки на новій посаді.

05.06.2023, близько 14:00 год., старший солдат ОСОБА_5 прибув до службового кабінету відділення офіцерів запасів та кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де отримав для ознайомлення витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 30-РС (по особовому складу) від 01.06.2023 та витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 159 від 05.06.2023.

Старший солдат ОСОБА_5 ознайомився зі змістом вищевказаних наказів та, діючи із прямим умислом, маючи намір відмовитись від несення обов`язків військової служби на новій посаді, в умовах воєнного стану, в категоричній формі відкрито відмовився прибувати до пункту дислокації 6 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 для виконання обов`язків військової служби.

Крім того, старшому солдату ОСОБА_5 , після оголошення йому вище вказаних наказів, оголосили припис № 2892 від 05.06.2023, згідно якого останній мав прибути до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Проте, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством та нормативно-правовими актами, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо, в категоричній формі відмовився від отримання зазначеного припису, посилаючись на стан здоров`я.

Висновком військово-лікарської комісії № 7347 від 14.06.2023, проведеної у військовій частині НОМЕР_2 , старшого солдата ОСОБА_5 визнано обмежено придатним до військової служби - непридатним для служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

26.06.2023, в першій половині дня, старшому солдату ОСОБА_5 , у приміщенні службового кабінету відділення офіцерів запасів та кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , повторно було доведено витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 30-РС (по особовому складу) від 01.06.2023 та витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 159 від 05.06.2023, ознайомившись зі змістом яких, діючи із прямим умислом, маючи намір відмовитись від несення обов`язків військової служби на новій посаді, в умовах воєнного стану, в категоричній формі відкрито відмовився прибувати до пункту дислокації 6 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 для виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , відмовився виконувати доведені йому наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 30-РС (по особовому складу) від 01.06.2023 та наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 159 від 05.06.2023, отримувати припис, а також виконувати покладені на нього обов`язки за посадою, а саме прибути до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Відтак, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та нормативно-правовими актами, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин в умовах воєнного стану, передбачений ч. 4 ст. 409 КК України.

Враховуючи викладене, дії військовослужбовця ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 409 КК України, як відмова від несення обов`язків військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

28.06.2023 р. ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України

Обґрунтованість повідомленої військовослужбовцю ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків, відеозаписом з місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які були викладені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, зазначених слідчим у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував відносно обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає клопотання слідчого необґрунтованим.

Захисник підозрюваного просив відмовити в задоволенні цього клопотання слідчого, вважає, що підозра у вчиненні інкримінованого злочину не обґрунтована, оскільки його підзахисний не придатний за станом здоров`я виконувати військові обов`язки, покладені на нього наказом, який він відмовився виконувати. Заявлені слідчим ризики відсутні.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000267 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, скоєного при вищезазначених обставин.

28.06.2023 р. ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 29.06.2023 р. о 09-15 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: повідомлення про кримінальне правопорушення, витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 та його доповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 про подію, що трапилась у роті охорони даного РТЦК, Акту службового розслідування, рапорту начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 , рапорт старшого солдата ОСОБА_5 , довідки військово-лікарської комісії, припису солдату ОСОБА_5 , протоколів допиту свідків, протоколу огляду, витягу з ЄРДР; повідомлення про підозру, інші матеріли кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем військової служби (по мобілізації), підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Враховуючи тяжкість можливого покарання за інкримінований злочин, слабкі соціальні зв`язки підозрюваного, який офіційно не одружений, на утриманні дітей не має, слідча суддя погоджується зі слідчим щодо існування ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.

Підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тому заявлені органом досудового розслідування ризики, що ОСОБА_5 може вчинити новий злочин чи буде незаконно пливати на свідків, на думку слідчого судді, є необґрунтованими.

Органом досудового розслідування та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючому ризику.

Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого йому правопорушення, слідча суддя приходить до висновку, що встановлений вищевказаний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, може бути забезпечений шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється..

З огляду на вищевказане, слідча суддя приходить про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та застосуванні відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000267, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2023 Р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів, починаючи з дня винесення цієї ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Ухвала діє до 28.08.2023 р.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000267.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1