Справа №583/5390/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/138/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Погроза або насильство щодо службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення судово-медичної експертизи,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

установила:

На початку апеляційного захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення відносно обвинуваченого ОСОБА_8 судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи були у ОСОБА_8 будь-які тілесні ушкодження станом на 28.05.2019, якщо так, то який характер локалізація, ступінь тяжкості та давність утворення цих ушкоджень та чи можливе їх отримання 28.05.2019; від якої кількості фізичних дій могли утворитися тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_8 .

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали своє клопотання, доводи прокурора ОСОБА_7 про відсутність підстав для призначення експертизи, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання про призначення судово-медичної експертизи задовленню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно ч. 1 ст. 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КПК, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права, а згідно ч. 2 цієї статті слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно п. 1.1, 1.2 «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, зареєстрованої в МЮ України 26.07.1995 № 254/790, судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду. Судово-медична експертиза виконується згідно з ЗУ «Про судову експертизу», процесуальним законодавством, іншими законодавчими актами, міжнародними договорами та угодами про взаємну правову допомогу і співробітництво, що регулюють правовідносини у сфері судово-експертної діяльності, даною Інструкцією та нормативними документами. Судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, повноти дослідження та незалежності державними установами бюро судово-медичних експертиз.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 КПК; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності (ч. 1 і 2 ст. 332 КПК).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Стаття 6 §3 (d) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що «кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення». Разом із тим, відповідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «вимога справедливого судочинства не накладає на суд обов`язку призначати експертизу або інші слідчі заходи лише тому, що сторона цього вимагає. Коли захист наполягає під час розгляду на допиті свідка або отриманні інших доказів, національний суд вправі вирішувати, чи необхідно або розумно прийняти ці докази для розгляду у суді».

Аналізуючи вказане вище кримінальне процесуальне законодавство, колегія суддів приходить до переконання про відсутність передбачених законом підстав для призначення судово-медичної експертизи, як про це постановлено питання стороною захисту, оскільки не встановлено підстав вважати, шо за наслідками проведення експертизи можуть бути встановлені хоча б якісь обставини, які б мали істотне значення для кримінального провадження, враховуючи при цьому те, що ефективність реалізації права ініціювати проведення експертизи не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для захисту результату.

Керуючись ст. 242, 405 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4