ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1606/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/596/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_6 в режимі відеоконфернеції на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Харківської обласної прокуратури невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливого вчинення кримінального злочину згідно ст.356, 364, 367 КК України з боку керівника Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , процесуальних керівників, слідчих по кримінальним провадженням №0000148 від 28.08.2020 року, №0001463 від 24.10.2019 року, №0000186 від 05.12.2020 року, №0000185 від 05.12.2020 року по заяві ОСОБА_6 від 17.04.2023 року та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що він 17.04.2023 року надіслав поштою на адресу Харківської обласної прокуратури заяву про можливе вчинення кримінальних правопорушень за ст.356, 364, 367 КК України з боку керівника Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , процесуальних керівників. Заява була отримана прокуратурою 21.04.2023 року.

Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, на час подання скарги до слідчого судді заявник не отримував відповіді про прийняте рішення за його заявою про вчинення злочину.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя незаконно відмовив в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки по чотирьом кримінальним провадженням були встановлені численні порушення проведення досудового розслідування, що було встановлено Харківською обласною прокуратурою.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор до початку судового розгляду подав заяву в якій просив провести судове засідання без його участі та зазначив, що заперечує щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його скарги, слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому слідчий суддя зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, в яких міститься вимога внести відомості до ЄРДР, а лише ті з них, які містять відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінально-караного діяння. Проте, об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), в заяві ОСОБА_6 не наведено, а тому, слідчий суддя дійшов висновку, що її не можна вважати заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні скарги.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 від 17 червня 2020 року, у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду також у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги, первинно поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції (а.с.1-2), заяви до Харківської обласної прокуратури (а.с.6-7), а також доводів апеляційної скарги, скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями та діями, які були проведені слідчими та прокурорами під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000148 від 28.08.2020 року, №0001463 від 24.10.2019 року, №0000186 від 05.12.2020 року, №0000185 від 05.12.2020 року та пов`язує їх з неналежним виконанням слідчими та прокурорами своїх обов`язків.

Виходячи з загального кола доводів та підстав, які зазначені скаржником, колегія суддів зазначає, що бездіяльність слідчого або прокурора може бути оскаржена в межах ст.303 КПК України. Більш того, у кримінальному провадженні, яке не закінчено, відповідно до ст.283 КПК України або по якому не збіг строк, передбачений ст.219 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості робити висновки щодо неефективності досудового розслідування, яке не закінчене. Крім того, в тих провадженнях, які будуть закінчені шляхом направлення обвинувального акту, судом першої інстанції буде надано оцінку діям, які проведені в межах досудового розслідування в цьому провадженні.

При цьому колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Зі змісту заяви (а.с.6-7), на яку посилається скаржник, вбачається, що заява ОСОБА_6 подана в межах дисциплінарної відповідальності слідчих та прокурорів і таким чином ОСОБА_6 передчасно ставить питання про ймовірність та можливість внесення до ЄРДР відомостей стосовно прокурорів та слідчих за ст.356, 364, 367 КК України, оскільки це можливо зробити внаслідок проведення певної перевірки, яка на даний час не проведена.

З огляду на вказані відомості, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_6 не містить достатніх фактичних відомостей, щоб визначити ознаки незаконних дій, які охоплюються складом злочинів, про які заявником було зазначено в його заяві від 17.04.2023 року. За таких обставин, підстави вважати заяву ОСОБА_6 саме повідомленням про вчинення злочинів відсутні, оскільки його повідомлення не містить об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки злочинів, що підтверджують реальність конкретної події злочинів.

А тому, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення цих відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч.1 ст. 214 КПК України та обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у задоволенні скарги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції оскільки, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч.1 ст.214 КПК України та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2023року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4