Єдиний унікальний номер судової справи №678/307/22
Номер провадження №1-кп-678-20/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 04 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Требухівка, Летичівського району Хмельницької області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судима, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1,2 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , маючи у приватній власності дві житлові квартири, розташовані в АДРЕСА_1 - площею 42,2 кв. м. (право власності оформлено 09 квітня 2001 року) та в АДРЕСА_2 - площею 33,6 кв. м. (право власності оформлено 14 березня 2017 року), загальною площею 75,8 кв. м., з середини квітня 2017 року, заволоділа шляхом обману бюджетними коштами призначеними для виплати відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Так, ОСОБА_5 19 квітня 2017 року, в період робочого часу з 08:00 год. по 17:00 год. у приміщенні УСЗН Летичівської РДА по вул. Соборна, 16, смт Летичів, Хмельницької області склала та подала заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 13 квітня 2017 року. При цьому у вказаній декларації умисно зазначила неправдиві відомості про майновий стан, а саме: у розділі III не зазначила, що їй на праві власності належить друга квартира в АДРЕСА_1 - площею 42,2 кв. м. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 рішенням управління соціального захисту населення Летичівської РДА від 29 червня 2017 року їй призначено виплату щомісячної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї з нарахуванням грошової допомоги на банківський рахунок, який нею зазначено в заяві про призначення допомоги і відкритий в банку AT «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 .

На підставі поданої заяви, ОСОБА_5 , не маючи права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в період часу з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року, незаконно заволоділа державними коштами у виді соціальної допомоги в сумі 14 498,68 гривень, які їй перераховувалися управлінням соціального захисту населення Летичівської РДА на її рахунок відкритий в банку AT «Ощадбанк», чим своїми протиправними діями спричинила матеріальної шкоди управлінню соціального захисту населення Летичівської РДА на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_5 12 жовтня 2017 року, в період робочого часу з 08:00 год. по 17:00 год. у приміщенні УСЗН Летичівської РДА по вул. Соборна, 16, смт. Летичів, Хмельницької області власноручно склала та подала заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» від 11 жовтня 2017 року. При цьому у вказаній декларації умисно зазначила неправдиві відомості про майновий стан, а саме у розділі III не зазначила, що їй на праві власності належить друга квартира.

Таким чином, ОСОБА_5 , повторно, не маючи права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у період часу з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року, незаконно заволоділа державними коштами у виді соціальної допомоги в сумі 12 482,06 грн., які їй призначено та виплачено на її рахунок відкритий в банку AT «Ощадбанк».

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину не визнала та показала, що у квітні та жовтні 2017 двічі зверталася до Управління соціального населення Летичівської РДА для призначення та нарахування їй допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Декларація заповнювала власноручно. Нарахована вказана допомога та виплачено за два періоди допомога яка склала 26 980,74 грн. При цьому, працівниками соціального захисту було відомо про наявність у неї другої квартири. Квартиру вона придбала і оформила на себе у березні 2017 року, для проживання матері, яка і дала їй на це грошові кошти.

Представник потерпілого ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 у 2017 двічі зверталася до управління соціального населення Летичівської РДА для призначення та нарахування їй допомоги як малозабезпеченій сім`ї. За результатами її звернення, останній нарахована вказана допомога та виплачено за два періоди допомога яка склала 26 980,74 грн. Вказані кошти виплачені на її банківську картку, номер якої вказано у заяві про призначення допомоги. В подальшому, у 2020 році при проведенні Управлінням перевірки матеріалів справи, в тому числі і декларацій, що стали підставою нарахування допомоги було встановлено, що ОСОБА_5 не вказала у деклараціях, які заповняла власноручно при подачі заяви про нарахування відповідного виду допомоги, про наявність у неї на праві власності другої квартири, що при розрахунках загальної площі впливає на призначення допомоги.

Свідок ОСОБА_9 показала, що до 2021 року працювала у управлінні соціального населення Летичівської РДА, з поміж іншого в її функціональні обов`язки входило прийом громадян та реєстрація заяв щодо призначення певного виду соціальної допомоги. Показала, що ОСОБА_5 зверталася двічі до соціального захисту у 2017 році з метою призначення їй допомоги як малозабезпеченій сім`ї. При прийнятті заяви про призначення допомоги ОСОБА_5 роз`яснено перелік документів які необхідно подати до управління соціального захисту, а також було надано відвідні бланки для заповнення та наголошено про внесення достовірних даних до декларації про доходи, оскільки це впливає на наявність у особи права на призначення їй допомоги. ОСОБА_5 власноручно заповнено заяву, декларацію та подано інші документи, які входять в перелік для призначення відповідного виду допомоги. В подальшому, ОСОБА_5 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яка виплачувалася упродовж шести місяців та в подальшому за повторним зверненням та поданням необхідних документів ОСОБА_5 продовжено виплату соціальної допомоги ще на шість місяців.

Свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_5 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Летичівської РДА та отримувала соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я. Вказану допомогу ОСОБА_5 було призначено на початку 2017 року та проведено відповідні виплати, а в подальшому у зв`язку з подачею наприкінці 2017 року ще однієї зави про нарахування їй допомоги як малозабезпеченій сім`ї, виплати проводилися до березня 2018 року. Загалом сума виплаченої допомоги склала 26 980,74 грн. При проведені управлінням соціального захисту перевірки у 2020 році матеріалів справи, в тому числі і декларацій, що стали підставою нарахування допомоги було встановлено, що ОСОБА_5 не вказала у деклараціях, які заповняла власноручно при подачі заяви про нарахування відповідного виду допомоги, про наявність у неї на праві власності другої квартири, що при розрахунках загальної площі впливає на призначення допомоги.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказали, що ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_3 , яка перебуває у її власності, а також на праві власності ОСОБА_5 належить квартира за адресою АДРЕСА_4 , в якій проживає її мати ОСОБА_14 . У 2022 році проводили обстеження проживання, за результатами якого склали акт, яким встановлено, що ОСОБА_5 та її два сина проживає за адресою АДРЕСА_5 проживає ОСОБА_14 із 2017 року. ОСОБА_14 зареєстрована у АДРЕСА_6 .

Свідок ОСОБА_15 показала, що квартиру купувала мати ОСОБА_5 за свої кошти.

Винуватість обвинуваченої також підтверджується письмовими доказами:

-Рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення від 04 січня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 на підставі поданих заяв незаконно призначено та виплачена державну соціальну допомогу за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року в сумі понад 26 000 гривень (Т. 1 а.с. 2-3);

-Листом начальника Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації №15-5465 від 21 грудня 2021 року, згідно якого при проведенні в липні 2020 року перевірки особової справи ОСОБА_5 було виявлено, що заявниця при зверненнях за державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям 19 квітня 2017 року та 12 жовтня 2017 року в деклараціях про доходи про майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не вказала наявність двох житлових приміщень (Т. 1 а.с. 6);

-Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 290404628 від 15 грудня 2021 року), згідно якої ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_7 . Рішення про державну реєстрацію та дата державної реєстрації 14 березня 2017 року (Т. 1 а.с. 6-7);

-Протоколом огляду документів від 19 січня 2022 року, в ході якого було оглянуто особову справу одержувача соціальної допомоги ОСОБА_5 в 2 томах, в якій міститься інформація про одержання ОСОБА_16 різного роду соціальних допомог з 2015 року по теперішній час. Зокрема, на арк. 42-42 том № 1 міститься декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій зазначено, що ОСОБА_5 має у володінні помешкання за адресою: АДРЕСА_2 . На арк. 18-19 том № 2 міститься декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій зазначено, що ОСОБА_5 має у володінні помешкання за адресою: АДРЕСА_1 . (Т. 1 а.с. 33-69);

-Постановою про визнання речовим доказом від 19 січня 2023 року, якою особову справу одержувача соціальної допомоги ОСОБА_5 в 2 томах, яка ведеться Управлінням соціального захисту населення Хмельницької РДА визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 04 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (Т. 1 а.с. 70-71);

-Листом начальника Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації №15-322 від 21 січня 2022 року, згідно якого при проведенні перевірки достовірності інформації про доходи та майновий стан наданих при зверненні ОСОБА_5 було виявлено, що заявниця не вказала наявність двох житлових приміщень квартири АДРЕСА_3 (право власності набула по спадщині в 2000 році) та квартири АДРЕСА_8 (Т. 1 а.с. 73);

-Протоколом огляду документів від 20 січня 2022 року, в ході якого було оглянуто договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_7 , від 14 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 93-104);

-Протоколом огляду документів від 20 січня 2022 року, в ході якого було оглянуто свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09 квітня 2001 року, згідно якого ОСОБА_5 оформила право власності на квартиру АДРЕСА_9 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_9 , власником якої є ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 93-104);

-Довідкою Хмельницького бюро технічної інвентаризації №733908 від 14 січня 2022 року, згідно якої ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_9 , підстава та дата набуття: спадщина, 09 квітня 2001 рік (Т. 1 а.с. 106).

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно шляхом обману.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до довідки № 74, виданої КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» від 18 січня 2022 року, ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 110). Відповідно до довідки-характеристики №41-6 Меджибізької селищної ради від 13 січня 2022 року, ОСОБА_5 виховує одна двох дітей, нарікань та скарг зі сторони жителів та сусідів не поступало. Селищною радою до адміністративної відповідальності не притягувалася (Т. 1 а.с.111).

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень і особу обвинуваченої, наявність у неї на утриманні неповнолітніх дітей, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, думку представника потерпілого щодо призначення обвинуваченій покарання, суд приходить до висновку, що міру покарання ОСОБА_5 слід призначити за ч. 1 ст. 190 КК України - в межах санкції ближче до мінімальної межі у виді обмеження волі та за ч. 2 ст. 190 КК України - в межах санкції ближче до мінімальної межі у виді обмеження волі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України (у редакції чинній на час вчинення) є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України (у редакції чинній на час вчинення) є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України 19 квітня 2017 року, а передбачене ч. 2 ст.190 КК України - 12 жовтня 2017 року, тобто понад 5 років тому. При цьому, відомостей про зупинення строків давності у зв`язку з ухиленням обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового розслідування або суду, чи переривання строку давності, у зв`язку з вчиненням обвинуваченою нового злочину, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, та за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст.49 КК України відповідно.

Щодо вирішення цивільних позовів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

07 квітня 2022 року прокурором Летичівської окружної прокуратури разом з обвинувальним актом подано цивільний позов в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування нею шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання, відповідно до ст.129 КПК України, цивільний позов слід залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

При вирішенні питання про долю речових доказів, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема, частиною першою статті 190 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України , спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Проте відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 у справі № 760/5853/18 (провадження № 51-716км19) та постанові Верховного Суду від 06 липня 2023 року у справі № 644/5486/21 (провадження № 51-2186км23), щодо застосування спеціальної конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру, то тягар доведення необхідності застосування спеціальної конфіскації покладається на сторону обвинувачення, яка має обґрунтувати свої доводи і вказати, що саме підлягає спеціальній конфіскації гроші, цінності тощо, та чи вирішувалося питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Враховуючи викладене, за таких обставин суд позбавлений можливості застосувати спеціальну конфіскацію відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України та ч. 2 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного їй покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України та ч. 3 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного їй покарання.

Речові докази: особова справа одержувача соціальної допомоги ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути Управлінню соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації.

Цивільний позов залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу право звернення з таким позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Спеціальну конфіскацію не застосувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1