11.09.23 Справа № 469/630/23
1-кп/469/206/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, зі слів судимого 28 травня 2015 року Вознесенським міським судом Миколаївської області до 6 років позбавлення волі за ч.2 ст.289 КК України, звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково у 2018 році, зі слів працює за наймом у Володимирському соборі м.Одеси, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , утриманців не має, не одруженого, інвалідності не має,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,
встановив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Прокурором надано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.
Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду

Клопотання прокурора обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені двох кримінальних правопорушень, одне з яких є корисливим та тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; метою продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов"язків та запобігання спробам переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України)
Прокурор посилається на усвідомлення ОСОБА_4 тяжкості можливого покарання, характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, як тяжкого корисливого злочину; зникнення і переховування ОСОБА_4 від працівників поліції після вчинення кримінального правопорушення, встановлення його місцезнаходження завдяки проведення оперативно-розшукових заходів в рамках оперативно-розшукової справи; неповідомлення ОСОБА_4 поліції про вчинення кримінальних правопорушень після їх вчинення; відсутність у нього сталих соціальних зв"язків, які б його утримували за місцем проживання; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків шляхом підмови, залякування, примушування до зміни показань; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень у зв"язку з корисливим характером вчиненого правопорушення, відсутністю відомостей щодо офіційного працевлаштування обвинуваченого та відсутністю у нього засобів до існування (офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв"язків), наявністю непогашеної судимості.
Прокурор зазначав, що вказані обставини у своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов"язків та не дасть можливості запобігти зазначеним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на недоведеність ризиків через відсутність доказів їх існування, визнання обвинуваченим винуватості та повернення майна, відсутність ризику впливу на потерпілу і свідків, так як потерпіла вже допитана судом, а свідки стороною обвинувачення не залучались.
Обвинувачений ОСОБА_4 позицію захисника підтримав, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Встановлені судом обставини
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років, та ч.3 ст. 357 КК України - незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, за що законом передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Ухвалою суду від 14 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днівстроком до 12 вересня 2023 року включно.
Підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.Судом також враховано тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність у обвинуваченого офіційного джерела доходів, сталих соціальних зв"язків, у тому числі постійного місця роботи, усталених сімейних стосунків, постійного місця проживання, так як за зареєстрованою адресою обвинувачений не проживає, наявність у нього непогашеної судимості, факт розшуку обвинуваченого, що свідчило, на думку суду, про доведеність посилання прокурора на існування ризиків ухилення обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Частинами 1-3 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
З моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання змінились обставини, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу.
Так, ризик впливу обвинуваченого на потерпілу і свідків судом не встановлений і не вбачається при розгляді клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки у клопотанні не зазначені обставини, які свідчать про існування такого ризику, потерпіла на час розгляду клопотання допитана судом, а відомості про наявність у цьому кримінальному провадженні свідків сторони обвинувачення у матеріалах справи, зокрема, у реєстрі матеріалів кримінального провадження, відсутні, та клопотань про виклик свідків з метою їх допиту у суді не заявлено.
Крім того, прокурором не доведено, що з метою уникнення відбуття покарання обвинувачений може зникнути з місця проживання, що призведе до затягування судового розгляду.
Суд зважає, що повідомлена обвинуваченим суду адреса його місця проживання у АДРЕСА_1 була відома стороні обвинувачення та зазначена у постанові слідчого від 10 травня 2023 року про відновлення досудового розслідування і протоколі затримання ОСОБА_4 від 10 травня 2023 року, проте не зазначена у обвинувальному акті, що створило хибне уявлення щодо соціальних зв"язків обвинуваченого та обгрунтованості його заперечень проти клопотань прокурора; реєстр матеріалів досудового розслідування та протокол ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування не містять відомостей про здійснення органом досудового розслідування викликів обвинуваченого у період після його допиту як підозрюваного і проведення з його участю слідчого експерименту до оголошення його у розшук, тобто що відповідно до ч.1 ст.281 КПК України слідчим встановлено факт неявки ОСОБА_4 без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик та слідчим до оголошення підозрюваного в розшук вжито заходів щодо встановлення його місцезнаходження.
Суд також зважає на те, що відповідно до наданих під час судового розгляду доказів ОСОБА_4 під час досудового розслідування активно співпрацював зі слідством, повідомляв про обставини вчинення кримінального правопорушення та брав участь у слідчих діях; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення зазначене у обвинувальному акті як обставина, що пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , тому суд вважає безпідставним посилання прокурора на зникнення і переховування ОСОБА_4 від працівників поліції після вчинення кримінального правопорушення і неповідомлення ОСОБА_4 поліції про вчинення кримінальних правопорушень після їх вчинення.
Зазначені обставини значно знижують встановлений судом ризик ухилення обвинуваченого від суду.
Наявність непогашеної судимості підтверджує існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Будь-яких нових обставин, які не існували під час досудового розслідування, прокурором не наведено, а тому, враховуючи, що розгляд справи судом фактично завершено, так як досліджені усі докази сторони обвинувачення, вказані ризики розцінюються судом як такі, що зі спливом часу значно знизились.
За такого суд вважає, що прокурором не доведено необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ними дій, передбачених ст.177 КПК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, необхідність яких доведена у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-179, 181, 194, 196, 197, 372 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов"язання, звільнити його з-під варти та зобов"язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває це кримінальне провадження (у тому числі шляхом участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 10 листопада 2023 року обов"язки повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою поза межами судового засідання.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання вказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.
Час оголошення повного тексту ухвали о 16.30 год. 13 вересня 2023 року.
Суддя: