У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , особи стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 про відвід головуючої судді ОСОБА_7 від розгляду справи № 308/12708/22 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя ОСОБА_7 ) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 26.03.2023, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

08.09.2023 захисником ОСОБА_6 подано заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_7 , яку мотивовано тим, що суддя проігнорувала заявлений їй відвід ОСОБА_5 у судовому засіданні 11.08.2023, а також допустила порушення під час розгляду у судовому засіданні 08.05.2023, оскільки нею було безпідставно відмовлено в ознайомленні із клопотанням прокурор про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , всупереч ст.155 КПК України судом не було належним чином повідомлено захисника про дату і час судового розгляду. Крім цього, захисником було повторно заявлено відвід судді ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що на його усне клопотання суддя безпідставно відмовила у клопотанні про ознайомлення з клопотанням прокурора та у цілому із матеріалами справи, всупереч КПК України перед початком судового засідання не роз`яснено про права та обов`язки учасникам справи, не було повідомлено у встановлений законом спосіб про судовий розгляд. Окрім цього, 08.05.2023 року він перебував безпосередньо в Закарпатському апеляційному суді з метою подальшої участі в судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2023 року по справі №308/11085/22. Приблизно о 15 год. 20 хв. цього ж дня, йому поступив телефонний дзвінок на мобільний номер телефону від медичного працівника КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги» та який повідомив, що їм телефонувала секретар судді ОСОБА_7 та повідомила, що 08.05.2023 року буде проведено судовий розгляд справи №308/12708/22 відносно гр. ОСОБА_5 . Причиною такого засідання (за наявності раніше призначеного на 10.05.2023 на 14:00 засідання), зі слів працівника медичної установи, стало те, що прокурор Ужгородської окружної прокуратури - ОСОБА_3 подав через канцелярію суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно гр. ОСОБА_5 . Захисник звернув увагу, що жодного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно гр. ОСОБА_5 ні йому, ні ОСОБА_5 прокурором ОСОБА_3 не вручалося. На думку сторони захисту, такі дії прокурора були умисні, всупереч чинних норм КПК України та явно направлені на порушення прав та інтересів гр. ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Прибувши цього ж дня, приблизно о 16 год. 30 хв. до Ужгородського міськрайнного суду для участі в судовому засіданні по справі №308/12708/22 відносно гр. ОСОБА_5 йому, зі слів секретаря судді ОСОБА_7 стало відомо, що судове засідання дійсно було призначено на 08.05.2023 року на 14 год. 30 хв., а як згодом виявилось на 15 год. 00 хв., однак таке не відбулося з причин того, що не з`явився до суду захисник гр. ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та за наслідками цього ухвалою суду від 08.05.2023 року було доручено Регіональному центру з надання БВПД призначити гр. ОСОБА_5 захисника для проведення окремої процесуальної дії для участі у розгляді питання доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу. Також, секретар судді ОСОБА_7 повідомила адвокату ОСОБА_6 , що засідання відкладено на 16 год. 45 хв. 08.05.2023, оскільки судом залучено безоплатного захисника. Захисник вказує, що жодних судових викликів згідно вимог ст. ст. 134-136 КПК України фактично ніхто із учасників даного кримінального провадження не одержував.

Відтак, прибувши в судове засідання на 16 год. 45хв. по даній справі захисник ОСОБА_6 зустрів в приміщенні суду захисника від центру БВПД - адвоката ОСОБА_8 , яка повідомила про те, що їй надійшло доручення від центру «для надання безоплатної правової допомоги під час розгляду клопотання про застосування заходу медичного характеру». Як вбачається із матеріалів даної справи та безпосереднього із журналу судового засідання від 08.05.2023 року, то судове засідання, за участі адвоката ОСОБА_6 , суддя ОСОБА_7 розпочала о 17 год 25 хв. Відтак, під час даного судового засідання обвинувачений гр. ОСОБА_5 відмовився від безоплатного захисника ОСОБА_8 , оскільки прибув його захисник за договором - адвокат ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_7 протокольно ухвалила відмовити захиснику ОСОБА_6 та його підзахисному у ознайомленні із клопотанням прокурора, оскільки, зі слів судді судом не розглядається клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, а дане питання вирішується судом з власної ініціативи суду.

Захисник зазначив, що з огляду на такі явні порушення вимог КПК України з боку суду в частині ненадання для ознайомлення з таким клопотанням прокурора, та з боку сторони обвинувачення/прокурора, то стороною захисту 08.05.2023 року о 17:34 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 з підстав не вручення клопотання про продовження запобіжного заходу. Ухвалою судді ОСОБА_7 було відмолено у задоволенні заяви про відвід прокурора.

В подальшому, о 17:58 судове засідання головуючим суддею ОСОБА_7 оголошено продовженим. Всупереч наведеним порушенням законодавства як з боку сторони обвинувачення, так і зі сторони судді ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 заявив про відвід (письмово) останній та просив передати таку заяву до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу між суддями згідно ч. 1 ст. 81 КПК України. Суддя ОСОБА_7 , заслухавши думку учасників процесу, оголосила технічну перерву, згодом, о 18:05 головуючий суддя продовжила судове засідання у даній справі та протокольно ухвалила відхилити заяву адвоката ОСОБА_6 про її відвід.

О 18:08 суддя ОСОБА_7 продовжила дане судове засідання і почала «переходити до вирішення питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу гр. ОСОБА_5 », але у свою чергу захисник ОСОБА_6 повторно заявив про вже заявлений відвід, але суддя ОСОБА_7 це залишила поза увагою. О 18:28 судця ОСОБА_7 , не викликаючи в засідання учасників, продовжує розгляд даної справи та далі призначає гр. ОСОБА_5 безоплатного захисника із центру БВПД. У свою чергу, підзахисний гр. ОСОБА_9 о 18:29, оскільки на його думку такі дії судді порушують його права та інтереси, заявляє про відвід судді ОСОБА_7 . Однак, суддя ОСОБА_7 , протокольно вирішує відмовити обвинуваченому ОСОБА_5 у задоволенні його заяви про відвід.

О 19:57 суддя ОСОБА_7 , при наявності оголошених захисником та обвинуваченим декількох відводів головуючому судді почала заслуховувати думку прокурора з даного приводу. Відтак, о 20:00 захисник ОСОБА_6 повторно заявив про відвід судді ОСОБА_7 , оскільки вже було декілька разів заявлено про відвід головуючому судді, але вона це проігнорувала - сторона захисту наполягала на неможливості проводити дане судове засідання. Проте всупереч закону, суддя ОСОБА_7 розцінила такі дії захисту, як зловживання своїм процесуальними правами. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2023р. у справі № 308/12708/22 гр. ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до 06 липня 2023 року включно. Захисник зазначає, що на даний момент дану ухвалу суду оскарженого до апеляційного суду.

Разом з цим суддя ОСОБА_7 надіслала своє звернення/скаргу до КДКА Закарпатської області, у якому навела відомості про неналежну поведінку захисника.

Рішенням КДКА Закарпатської області від 31.07.2023 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю у його діях ознак дисциплінарного проступку.

На підставі наведеного захисник вважає, що суддею ОСОБА_7 були допущені грубі порушення вимог КПК України, що є безумовною обставиною, яка виключає участь цієї судді в кримінальному провадженні, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року головуючою суддею з розгляду заяви про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав, просив задовольнити таку. Вважає, що допущені порушення у судових засіданнях 11.08.2023, 08.05.2023, звернення судді до КДКА у Закарпатській області та рішення такої про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно нього, є достньою підставою для відводу судді.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви захисника, вказуючи, що підстави для відводу вже неодноразово розглядались, а судове рішення було предметом оскарження, таке залишено без змін судом апеляційної інстанції.

Потерпіла у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні відводу.

На розгляд відводу особа, якій заявлено відвід, не з`явилася, письмових пояснень не надала.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Відповідно до Першого показника Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Судом встановлено, на розгляді у судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України стосовно ОСОБА_5 , справа №308/12708/22.

При цьому з матеріалів справи з урахуванням повідомлення захисником у заяві та прокурором у засіданні обставин вбачається, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2023 (головуюча суддя ОСОБА_10 ) було відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 308/12708/22 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, частково за обставин, наведених у даній заяві. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2023 (головуюча суддя - ОСОБА_11 ) відмовила в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000378 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України стосовно ОСОБА_5 , у справі №308/12708/22. Предметом розгляду були вказані обставини засідання від 08.05.2023, а суддею ОСОБА_11 також надавалась оцінка наявності наведеного рішення КДКА у Закарпатській області. Тобто, подана заява про відвід судді ОСОБА_7 повторно заявлена з доповненням обставин розгляду відводу судді, заявленого ОСОБА_5 , у судовому засіданні 11.08.2023.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки обставини вирішення суддею питання про відвід у порядку ч. 4 ст. 81 КПК України не є такою підставою, а також враховуючи те, що захисником частково повторно заявлено відвід головуючій судді з підстав, у задоволенні яких уже було відмовлено, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви про відвід головуючої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 у справі № 308/12708/22 слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 21, 75, 76, 80, 81, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід головуючої судді ОСОБА_7 від розгляду справи № 308/12708/22 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.09.2023.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1