Справа № 148/31/23
Провадження №11-п/801/105/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі учасників кримінального провадження:

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Голови Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 про визначення підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України,

встановив:

12.05.2023 до Вінницького апеляційного суду надійшло вищезазначене подання, яке мотивоване тим, що згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 призначення не відбулося у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Наразі в Тульчинському районному суді Вінницької області правосуддя здійснюють четверо суддів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 . Однак, 12.01.2023 задоволено самовідвід судді ОСОБА_10 , 14.02.2023 задоволено самовідвід судді ОСОБА_6 , 27.02.2023 задоволено самовідвід судді ОСОБА_9 , 05.05.2023 задоволено самовідвід судді ОСОБА_8 . Таким чином, у зв`язку з неможливістю утворення складу суду для розгляду кримінального провадження голова суду вважає, що матеріали кримінального провадження необхідно передати на розгляд до іншого суду у межах юрисдикції апеляційного суду.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_5 , інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, однак про дату, час та місце розгляду подання повідомлялись належним чином. Тому, враховуючи, що явка учасників провадження на розгляд подання про визначення підсудності, відповідно до ч.4 ст.34 КПК, не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд у їх відсутність, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження та зміст внесеного подання, думку захисника, який не заперечував щодо задоволення подання та просив передати кримінальне провадження на розгляд до Бершадського районного суду Вінницької області, оскільки обвинувачений постійно проживає у м. Бершадь і найбільш тяжке інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено також у м. Бершадь, вивчивши матеріали даного провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

З огляду на ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження,

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 05.01.2023 до Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України. Разом з тим, після задоволення самовідводів усіх суддів, які здійснюють правосуддя у вказаному суді відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 та звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 08.05.2023 призначення не відбулося у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду, як передбачено ч. 2 ст. 34 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, до початку судового розгляду виявилося, що після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду. При цьому за правилами ч. 13 ст. 31 КПК України у разі неможливості в суді першої інстанції утворити склад суду, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.

З обвинувального акту та наявних матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений є керуючим релігійної організації «Тульчинська єпархія Української Православної Церкви». У той же час причиною самовідводів суддів Тульчинського районного суду Вінницької області стало те, що двоє суддів до збройної агресії російської федерації проти України, відвідували богослужіння в Кафедральному соборі Різдва Христового в Тульчині, що підпорядкований Тульчинській єпархії Української Православної Церкви, про що відомо значному колу осіб, один з суддів особисто знайомий з обвинуваченим, а ще один із суддів заявив самовідвід з процесуальних підстав.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про доцільність передачі кримінального провадження на розгляд до Бершадського районного суду Вінницької області, оскільки, хоч і найбільш тяжке кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 436-2 КК України, яке інкриміновано обвинуваченому було розпочато шляхом виготовлення матеріалів за місцем його постійного проживання у м. Бершадь, однак поширення даних матеріалів відбулось у м. Тульчин.

У відповідності до ч. 13 ст. 31 КПК України найбільш територіально наближеними до Тульчинського районного суду Вінницької області є Гайсинський районний суд Вінницької області. Однак, загальновідомо, що Тульчинська єпархія УПЦ, яку очолює обвинувачений ОСОБА_7 об`єднує парафії й монастирі на території колишніх Бершадського, Гайсинського, Іллінецького, Липовецького, Немирівського, Оратівського, Погребищенського, Теплицького, Тростянецького, Тульчинського, Тиврівського й Чечельницького районів Вінницької області.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (пункти 49, 50), вказував на те, що наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Об`єктивний критерій визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Неупередженість є необхідною складовою права на справедливий судовий розгляд, а тому ЄСПЛ у своїх рішеннях констатував, що необхідно усунути будь-яку видимість упередженості та зміцнити довіру, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі «Micallef v. Malta», №17056/06, від 15 жовтня 2009 року).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду не може не врахувати, що факт притягнення обвинуваченого, який є відомим церковним діячем в Україні, до кримінальної відповідальності набув розголосу в засобах масової інформації, мережі інтернет та має суспільний інтерес, а тому колегія суддів враховує важливість значення неупередженості суду для права на справедливий судовий розгляд і загальний обов`язок держави вживати всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. На переконання колегії суддів, розголос у засобах масової інформації щодо розгляду цієї справи, може поставити під сумнів об`єктивність та неупередженість судового розгляду у найбільш територіально наближеному суді, який поширює свою юрисдикцію на територію, що входить до Тульчинської єпархії УПЦ, яку очолює обвинувачений. Окрім того, передання кримінального провадження до найбільш територіально наближеного суду, може також сприяти тяганині розгляду кримінального провадження на яку може впливати обвинувачений.

З огляду на це, колегія суддів переконана, що існують об`єктивні підстави задля забезпечення прав учасників процесу на справедливий судовий розгляд, уникнення будь-яких сумнівів в упередженості суду та уникнення конфліктних ситуацій між представниками різних релігійних конфесій, які проживають на території, що об`єднує парафії та монастирі, які входять до Тульчинської єпархії УПЦ, а тому вважає за необхідне з метою оперативності та ефективності кримінального провадження передати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України до Вінницького міського суду Вінницької області, який знаходиться поза межами території Тульчинської єпархії УПЦ, яку очолює обвинувачений. При цьому передання кримінального провадження на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області узгоджується із положенням ч.9 ст.615 КПК України, оскільки досудове розслідування здійснювалося та закінчене слідчим відділом Управління СБ України у Вінницькій області, який знаходиться у м. Вінниці. Крім того, колегія суддів враховує, що Вінницький міський суд Вінницької області знаходиться в адміністративному центрі Вінницької області з яким наявне пряме автомобільне, автобусне та залізничне сполучення.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 34, 615 КПК України, Суд

ухвалив:

Подання Голови Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України передати на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3