ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/4225/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1202 /23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22 08 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001914 від 19.08.2023 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Совєтське, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, пенсіонера, інваліда третьої групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" до 19 жовтня 2023 року, включно.

. Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість підозри на момент її повідомлення ОСОБА_7 та недоведеність зазначених ризиків належними доказами, у зв`язку з чим вважає рішення суду незаконним.

Крім того, захисник посилається на порушення прав підозрюваного при його затриманні. Вважає обраний запобіжний захід незаконним та таким, що порушує його право на свободу, як людини, його процесуальні права і суперечить практиці ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку захисника, ризики вказані формально, які не доведені жодним чином. Враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме матері-пенсіонера, яка є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням, вважає, що до підозрюваного можливим буде застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного пристрою контролю місця перебування .

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник в судове засідання не з`явилася, була, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомленою про дату та час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Підозрюваний був, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, в судове засідання в порядку ст. 336 КПК України не вийшов.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваного не стосується погіршення становища підозрюваного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001914 від 19.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 19.08.2023, близько 18 години, він знаходився за місцем мешкання громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , де раніше працював як найманий працівник.

В той самий час ОСОБА_7 побачив малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка шукала свою малолітню подругу на ім`я ОСОБА_11 , що мешкала по АДРЕСА_2 , та за раптово виниклим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є малолітньою, переслідуючи умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, завів ОСОБА_10 до кімнати вказаного вище будинку.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_7 усупереч волі малолітньої ОСОБА_10 , перевів останню до положення лежачи на спині, тобто здійснив фізичний вплив, розуміючи, що ОСОБА_10 за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із нею дій та не могла чинити будь-який опір, вчинив усі дії, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті неприродним способом, вступивши з малолітньою ОСОБА_10 в орогенітальний контакт, чим порушив її статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

19.08.2023 о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.08.2023 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:: : показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 19.08.2023 за адресою: м. Дергачі, вул. Лермонтова, 24; затриманням ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий вважав, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років і, усвідомлюючи можливу міру покарання, у разі винесення судом обвинувального вироку, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 відомі адреси проживання потерпілої та свідків, у зв`язку з чим, ван може здійснити незаконний вплив на вказаних осіб, у т.ч. спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню, оскільки свідки ще не допитані судом. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 не працює, а тому, може вчинити інше кримінальне. За наявності обґрунтованості підозри, враховуючи особу підозрюваного та для запобігання ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжке, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 10 років. З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що його дії були направлені на насильницькі дії сексуального характеру щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, слідчий суддя дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. При цьому, суд врахував, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до порушення належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходив з передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).Внаслідок чого, суд дійшов висновку, що ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. А тому, дійшов висновку про ймовірну можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, з огляду на що вважав, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати, що обумовлює необхідність обрання запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з того, що підозрюваний на теперішній час офіційно не працює, неодноразово судимий.

При цьому, з урахуванням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не обрав альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони ще не допитані судом або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що він раніше був судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що полягає увчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, крім цього, не працює.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою без визначення застави, погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, дає достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваним вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення відносно малолітньої особи, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, вбачається, що на час розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування по кримінальному провадженню не проведено усіх необхідних слідчих дій. Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років і, усвідомлюючи можливу міру покарання, у разі винесення судом обвинувального вироку, існує ризик, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності .

Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на потерпілу та свідків, які на даний час не допитані, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на повідомлену підозру у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, само по собі свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві, оскільки він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості підозри ОСОБА_7 ніякими об`єктивними відомостями не підтверджені. Питання щодо винуватості або невинуватості на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки такі питання підлягають оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. На теперішній стадії процесу суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації вирішується органом досудового розслідування до складання обвинувального акту. Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

Відомості апеляційної скарги сторони захисту з приводу врахування особистих якостей підозрюваного, були враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення та не свідчать про незаконність рішення слідчого судді.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22 08 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», до 19 жовтня 2023 року включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4