В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000398 від 17.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юганець Нижньоновгородської обл. російської федерації, громадянина України, працюючого ФОП, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

16.03.2023 року приблизно о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА CEED», державний номер НОМЕР_1 , неподалік буд. № 3 по б-ру Русанівському в м. Києві, заїхав колесом в яму на дорозі, що унеможливило його подальший рух.

Після чого, у порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки та достеменно знаючи, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні загрожувати життю та здоров`ю громадян, усвідомлюючи, що важіль перемикання автоматичної коробки передач увімкнений на позначці «drive», перебуваючи біля автомобіля марки «КІА CEED», державний номер НОМЕР_1 , почав його штовхати, що призвело до самовільного руху вказаного автомобіля, після чого, намагаючись зупинити транспортний засіб, частково застрибнув на місце водія та не маючи можливості постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався в безпеці руху, не правильно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого біля буд. АДРЕСА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась тротуаром, в результаті чого ОСОБА_6 , згідно висновку експерта, отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5 та 15.12 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.5 ПДР: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 15.12 ПДР: водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 16.03.2023 року приблизно о 15 годині 15 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА CEED», державний номер НОМЕР_1 , неподалік буд. № 3 по б-ру Русанівському в м. Києві, заїхав колесом в яму на дорозі, що унеможливило його подальший рух, після чого, звернувшись за допомогою до сторонніх осіб, залишивши важіль перемикання автоматичної коробки передач на позначці «drive», перебуваючи біля транспортного засобу, почав його штовхати, що призвело до його самовільного руху, в цей час попереду даного автомобіля тротуаром рухалась пішохід ОСОБА_6 . Він намагався зупинити вказаний транспортний засіб, однак не зміг, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка була госпіталізована до лікарні. Крім того, ОСОБА_3 додав, що добровільно відшкодував потерпілій заподіяну шкоду в розмірі 520 тис. грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів, а тому просить, враховуючи пом`якшуючі обставини, призначити мінімально можливе покарання.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який працює ФОП, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, матір - пенсіонерку, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої, яка підтвердила те, що дійсно обвинувачений добровільно відшкодував їй заподіяну шкоду та просила призначити йому мінімально можливе покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також необхідно вирішити питання, що стосується майна, на яке накладено арешт. У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року, а саме автомобіль марки «КІА CEED», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «КІА CEED», державний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 6013 гривень за проведення судової експертизи № 042-950-2023 від 20.06.2023 року, 1434 гривні за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/42898-ІТ від 21.08.2023 року, 2390 гривень за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/14734-ІТ від 18.04.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: