Справа № 573/898/23
Номер провадження 1-кп/573/114/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2023 року м. Білоілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Чернігівської області, Ічнянського району, с. Парафієвка, мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, із середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше несудимої,

за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 5 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1098 (далі Порядку), для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення (серед іншого): заяву; під час подання заяви пред`являються паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан.

Відповідно до п. 14 Порядку розмір тимчасової допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не може перевищувати 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З метою отримання соціальної допомоги - тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, 14.09.2020 ОСОБА_4 прибула Білопільського підрозділу Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації, розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Сумська, 9, де власноручно заповнила бланк заяви про призначення всіх видів допомоги, компенсацій та пільг за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441.

Під час заповнення заяви остання попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі надання неповних чи недостовірних відомостей про її доходи та майновий стан та членів сім`ї.

Після заповнення нею бланку заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, 14.09.2020 у період робочого часу з 08:00 по 17:00 (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи в приміщенні Білопільського підрозділу Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації (далі Управління) за вищевказаною адресою, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, призначеними для тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 власноруч заповнила «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 №204, де в другому розділі «Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» не вказала, що її чоловік ОСОБА_6 працює у Виробничому структурному підрозділі «Сумський колійний ремонтно-механічний завод філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця» та отримує заробітну плату.

На підставі вищевказаних заяви та декларації Управлінням прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 08.07.2020 по 31.12.2020 на загальну суму 2090 грн. 56 коп.

У подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 05.04.2020 №264 на період карантину строк тимчасової державної допомоги Управлінням продовжено без звернення з 01.01.2021 по 10.10.2021 на загальну суму 3814 грн. 61 коп.

Кошти на загальну суму 5905 грн. 17 коп. перераховані на рахунок ОСОБА_4 , яка використала їх на власний розсуд.

Крім цього, діючи повторно, з метою отримання соціальної допомоги - тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, 11.10.2021 ОСОБА_4 прибула до Управління, розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Сумська, 9, де власноручно заповнила бланк заяви про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441.

Під час заповнення заяви остання попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі надання неповних чи недостовірних відомостей про її доходи та майновий стан та членів сім`ї.

Після заповнення нею бланку заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, 11.10.2021 у період робочого часу з 08:00 по 17:00 (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи в приміщенні Управління, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, призначеними для тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 власноруч заповнила «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 №204, де в другому розділі «Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» не вказала, що її чоловік ОСОБА_6 працює у Виробничому структурному підрозділі «Сумський колійний ремонтно-механічний завод філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Українська залізниця» та отримує заробітну плату.

На підставі вищевказаних заяви та декларації Управлінням прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 11.10.2021 по 10.04.2022 на загальну суму 2889 грн. 94 коп.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 05.04.2020 №264 на період карантину строк тимчасової державної допомоги Управлінням продовжено без звернення з 11.04.2022 по 31.12.2022 на загальну суму 4360 грн. 37 коп.

У подальшому вищевказані кошти на загальну суму 7250 грн. 31 коп. перераховані на рахунок ОСОБА_4 , яка використала їх на власний розсуд.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та дала покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показала, 14.09.2020 вона прийшла до Управління соціального захисту населення, з метою отримання тимчасової державної соціальної допомоги, для чого власноручно заповнила заяву про призначення допомоги. Після цього її було попереджено про відмову в призначенні соціальної допомоги та повернення надміру нарахованих коштів у разі надання недостовірних відомостей про її доходи та членів сім`ї. Потім вона заповнила декларацію про доходи, в якій не вказала, що її чоловік ОСОБА_6 працює на заводі та отримує заробітну плату. Згодом їй було нараховано та виплачено 5905 грн. 17 коп. соціальної допомоги за період з 08.07.2020 по 10.10.2021.

11.10.2021 вона знову прийшла до Управління, де знову заповнила бланк заяви про призначення допомоги та декларацію про доходи та майновий стан осіб, в якій знову не вказала, що її чоловік працює та отримує заробітну плату. За період з 11.10.2021 по 31.12.2022 їй було виплачено 7250 грн. 31 коп. державної допомоги.

Крім показів обвинуваченої, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується письмовими матеріалами справи:

- відношенням Управління соціального захисту населення від 24.04.2023, в якому ставиться питання про проведення перевірки з приводу можливих шахрайських дій ОСОБА_4 , яка в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не зазначила доходи в вигляді заробітної плати, у зв`язку з чим державному бюджету України спричинена шкода в розмірі 13155 грн. 48 коп.;

- декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 14.09.2020, з якої вбачається, що ОСОБА_4 зазначила, що її чоловік ОСОБА_6 отримує лише пенсію, вона не працює, інших доходів не має. При цьому ОСОБА_4 попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати державної соціальної допомоги в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї;

- заявою ОСОБА_4 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 16.09.2020;

- рішенням про призначення допомоги від 25.09.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_4 призначено допомогу з 08.07.2020 по 31.12.2020 у розмірі 352 грн. 18 коп.;

- розпорядженнями на продовження строку виплати допомоги з 01.01.2021 по 10.10.2021;

- заявою ОСОБА_4 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 11.10.2021;

- рішенням про призначення допомоги від 20.10.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_4 призначено допомогу з 11.10.2021 по 10.04.2022 у розмірі 423 грн. 12 коп.;

- розпорядженнями на продовження строку виплати допомоги з 11.04.2022 по 31.12.2022.

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком і нетяжким злочином, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка є пенсіонеркою, раніше не судима, за місцем проживання скарги не надходили. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинені нею кримінальні правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки вона правдиво повідомила про обставини вчинення кримінальних правопорушень; часткове добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції її від суспільства в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб вона довела своє виправлення.

Хоча санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачені й більш м`які покарання у виді штрафу, виправних робіт та обмеження волі, але виправні роботи та обмеження волі ОСОБА_4 неможливо призначити, бо вона не працює та досягла пенсійного віку, а для сплати штрафу вона не має достатніх коштів і майна.

Потерпілим - Управлінням соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, уточнивши який, позивач остаточно просив стягнути 11502 грн. 51 коп.

Обвинувачена позов визнала в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на викладене, цивільний позов необхідно задовольнити та стягнути з обвинуваченої 11502 грн. 51 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації 11502 грн. 51 коп.

Речовий доказ: копію особової справи ОСОБА_4 , яка зберігається в матеріалах провадження, залишити в справі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя