Провадження 1-кс/127/5038/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000213 внесеного до ЄРДР 12.03.2023, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000213 від 12.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 20 години 10 хвилини 12.03.2023 водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Леонтовича в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, в районі зупинки громадського транспорту, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався узбіччям у попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

1) п. 2.9 а) - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

2) п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

3) п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме із настанням смерті пішохода ОСОБА_7 .

Крім того, 12.03.2023 близько 20 години 10 хвилини водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснивши в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, поблизу зупинки громадського транспорту, наїзд автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які можуть бути небезпечними для його життя і здоров`я, діючи умисно, маючи реальну можливість надати допомогу ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, таку допомогу потерпілому не надав, у порушення вимог п. 2.10 (а, б, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху, а також вимог, які наведенні у абзаці 5 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, негайно не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди; не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР; не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілій, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся по допомогу до присутніх на місці події осіб, не відправив потерпілого до закладу охорони здоров`я; не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції; не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, натомість залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 13.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.03.2023, в ході проведення якого зафіксовано наявну слідову інформацію на місці події;

протоколом огляду транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , від 13.03.2023, в ході якого зафіксовано пошкодження транспортного засобу та вилучено об`єкти дослідження;

висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 23.03.2023 № СЕ-19/102-23/5124-ІТ, згідно з яким на момент експертного огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані;

висновком судово-токсикологічної експертизи від 14.03.2023 № 625, згідно з яким у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,9 о/оо;

висновком судово-медичної експертизи від 30.03.2023 № 17, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено: закриту черепно-мозкову травму; крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку (наявність під м`якою мозковою оболонкою пластичної форми рихлого згортку крові 9х8 см, товщиною на лінії розсікання до 0,3 см); переломи 4, 5-го тіл хребців у грудному відділі зі зміщенням на товщини з ушкодженням спинного мозку; множинні переломи ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви; перелом тіла грудини на рівні 2, 3-го міжреберних хребців; закритий внутрішньо-суглобовий перелом правого плеча на рівні верхньої третини; закритий перелом обох кісток лівої гомілки; множинні садна в ділянці обличчя, тулуба, обох сідниць; забійна рана правого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), що могло бути в термін та за обставин на які вказано у постанові, тобто при шляхово-транспортній пригоді. Закрита черепно-мозкова травма, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку (наявність під м`якою мозковою оболонкою пластичної форми рихлого згортку крові 9х8 см, товщиною на лінії розсікання до 0,3 см); переломи 4, 5-го тіл хребців у грудному відділі зі зміщенням на товщини з ушкодженням спинного мозку; множинні переломи ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви; перелом тіла грудини на рівні 2, 3-го міжреберних хребців відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення. Дані тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 . Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми; крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку (наявність під м`якою мозковою оболонкою пластичної форми рихлого згортку крові 9х8 см, товщиною на лінії розсікання до 0,3 см); переломів 4, 5-го тіл хребців у грудному відділі зі зміщенням на товщини з ушкодженням спинного мозку; множинних переломів ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової пліви; перелому тіла грудини на рівні 2, 3-го міжреберних хребців, що підтверджується даними судово-медичної експертизи.

протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 15.03.2023;

висновком судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи від 27.03.2023 № СЕ-19/102-23/5704-ІТ, згідно з яким в ситуації, яка склалася, можливість попередження виникнення даної ДТП (виїзду за межі проїзної частини з подальшим наїздом на пішохода) з боку водія автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , з технічної точки зору, забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1, 12.1 ПДР, для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1, 12.4 ПДР, при чому невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.1 ПДР, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП;

іншими доказами.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 15.03.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.05.2023.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити дію даного запобіжного заходу, оскільки установлені раніше ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до цього часу не зменшилися та продовжуються існувати.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Існує високий ступінь ризику того, що під страхом можливого притягнення його до кримінальної відповідальності та загрози призначення в подальшому судом реальної міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від суду. З огляду на те, що санкції інкримінованих ОСОБА_4 статей вчинених злочинів є такими, що спроможні в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, після скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_8 не зупинився на місці ДТП та не надав допомоги постраждалому, натомість покинув місце події та заховав свій автомобіль, який в подальшому планував відремонтувати, для чого запросив свого знайомого ОСОБА_9 . Дані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що показання свідків мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні інкримінованих злочинів, ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_9 , що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України відноситься до категорії справ приватного обвинувачення, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 , яка подала заяву про вчинення даного злочину.

Також встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_4 06.05.2019 постановою судді Тульчинського районного суду Вінницької області, яка набрала законної сили, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 легковажно ставиться до дотримання Правил дорожнього руху, не робить для себе належних висновків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних обвинуваченого, його соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, передбачені за їх вчинення покарання, а також те, що внаслідок вказаних кримінальних правопорушень загинула людина, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, слід продовжити, оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого, подали свої письмові заперечення.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений.

Не дивлячись на вищенаведене органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваногоОСОБА_4 під вартою закінчується 11.05.2023. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 13.07.2023.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 години 50 хвилин 03 липня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити до 03 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя