Номер провадження: 11-сс/813/531/23
Справа № 505/1005/23, 1-кс/505/408/2023
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2023 якою відмовлено у застосовані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000229 від 06.03.2023, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з покладенням відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом визначено строком до 16.05.2023 року включно в межах досудового розслідування.

Звільнено з під варти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Зобов`язано начальника Подільського РУП ГУНП в Одеській області негайно доставити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

На думку слідчого судді тяжкість вчиненого злочину, вагомість доказів та розмір покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, свідчить про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки щодо реальності настання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки судом не достатньо враховано та не надано належної оцінки тим фактам, що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності як організатор в іншому кримінальному провадженні в якому до нього вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у тому числі у зв`язку з порушенням покладених на нього судом обов`язків. Вказує, що судом не враховано, що всі близькі родичі підозрюваного які з ним постійно проживали у м. Подільськ, виїхали до Республіки Молдова та не повертались до України. Звертає увагу, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 постійно мешкав зі своєю родиною, останній продав у серпні 2021 року після повідомлення йому про підозру в іншому кримінальному провадженні. Крім того зазначає, що слідчим суддею взагалі не надано реальної оцінки ризику передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатньо оцінено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого погоджене прокурором та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1818800 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Також апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Існування зазначеного ризику також підтверджується тим, що станом на теперішній час ОСОБА_8 притягається до кримінальної відповідальності, як організатор, у кримінальному провадженні №0001193 від 13.10.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 149 КК України в рамках якого відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які ОСОБА_8 систематично порушував, зокрема неодноразово покидаючи територію Украйни, а також не повідомивши сторону обвинувачення про наявність іноземного громадянства (Молдови) та не здавши уповноваженим державним органам свої паспорти громадянина Молдови для виїзду закордон, що було передбачено покладеними на нього обов`язками.

До того ж, підозрюваний ОСОБА_8 оголошувався у розшук у кримінальному провадженні №0001193 та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу.

Крім того, слід зауважити, що на території України підозрюваний ОСОБА_8 не має стійких соціальних зав`язків його дружина ОСОБА_13 (яка перебуває у розшуку), діти, мати та рідна сестра, які з ним постійно проживали, виїхали до Республіки Молдова та не повертались до України.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання слідчого та прокурора на те, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а отже, ОСОБА_8 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим, сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування так, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, а вчинення злочинів, пов`язаних із торгівлею людьми, було досить тривалим джерелом його доходу, він може продовжувати свою злочину діяльність (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину та дані про особу ОСОБА_8 , вказує на неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, як домашній арешт, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Крім цього, враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, апеляційний суд вважає доводи сторони обвинувачення щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими, оскільки у даному випадку та на даній стадії досудового розслідування тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

Таким чином, враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри, обставин вчинення злочину, існування заявлених прокурором ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин справи, особи підозрюваного та його майна (справа «Маргаретич проти Хорватії» п. 92).

З матеріалів справи вбачається, що слідчий у поданому до суду першої інстанції клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1878800 грн (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

Колегія суддів при визначенні розміру застави, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вважає доцільним визначити підозрюваному ОСОБА_8 , у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805200 грн., яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, який буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргипрокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2023 якою відмовлено у застосовані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000229 від 06.03.2023, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 16.05.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті ) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321; р/р UA1086720; банк: ДКСУ в м. Київ; МФО 820172.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти тапокласти на підозрюваного ОСОБА_8 строком до 16.05.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками по даній справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 16.05.2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати у залі Одеського апеляційного суду, взяти під варту і доставити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4