Справа № 562/795/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2023 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000003 від 06 січня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 с.Багатківці Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти артилерійського озброєння ремонтно-відновлюваного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, 25 листопада 2022 року о 14.30 год. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово знаходиться в АДРЕСА_3 , та відправився до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 16 год. 30 хв. 14 лютого 2023 року, після чого самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , припинивши вчинення продовжуваного злочину та виявив бажання проходити військову службу.

Вину у вчиненні злочину ОСОБА_4 визнав повністю і дав суду показання про обставини його вчинення встановлені даним вироком.

Кається у вчиненому, просить суворо не карати, так як вчинений злочин усвідомив і більше не допустить протиправних дій.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються відповідно до вимог ст.349 КПК України. При цьому суд переконався, що обвинувачений не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції не має.

Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ч.5 ст.407 КК України до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обвинувачений по мсіцю служби характеризується негативно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і покарання слід призначити у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді - позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - 3 (три) роки, зобов`язавши ОСОБА_4 згідно вимог ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_4 на командира військової частини, а у випадку звільнення його з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя