ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8

про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358.

Накладено арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, на майно ТОВ «АЗС-ОЙЛ» (), а саме резервуари для пального (стаціонарні акцизні склади) з їх вмістом, що розташовані на автозаправних станціях за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0080) та АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :02:018:0006) .

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що через мережу АЗС, зокрема АЗС за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0080) та АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :02:018:0006) здійснюється реалізація незаконно виготовлених підакцизних товарів (пального), тим самим маскуючи походження підакцизних товарів та послідуючу легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом. Слідчий суддя вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що резервуари для пального (стаціонарні акцизні склади), власниками яких є ТОВ «АЗС-ОЙЛ», та які використовувались у злочинній схемі для реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів (пального) відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України. В той же час існує загроза використання зазначених резервуарів для пального з їх вмістом ТОВ «АЗС-ОЙЛ», яке мають можливість у будь-який час розпорядитися ними, та існують ризики приховування, зникнення майна. Враховуючи наведене, клопотання слідчого необхідно задовольнити та з метою забезпечення збереження майна, запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, та можливої конфіскації майна, як виду покарання, накласти арешт на майно ТОВ «АЗС-ОЙЛ» шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст оскаржуваної ухвали був отриманий лише 29 червня 2023 року, по суті апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та належним чином невмотивованою, при цьому істотно порушує конституційні права власника майна. Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно не містить жодних обґрунтувань того, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 204, 209, 366 КК України, щодо яких проводиться досудове розслідування, дійсно мали місце і що вони могли бути вчинені службовими особами ТОВ «АЗС-ОЙЛ». Підозра за ст. 209 КК України у межах кримінального провадження №0000358 службовим особам ТОВ «АЗС-ОЙЛ» не була повідомлена. Клопотання про арешт майна подано неналежним суб`єктом, оскільки відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК, суб`єктом звернення із клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи є прокурор. Прокурор ОСОБА_9 є неналежним суб`єктом, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, оскільки згідно постанови про створення (зміну) групи прокурорів (процесуальних керівників) серед призначених прокурорів він відсутній. Зазначає, що постанова про визнання речовими доказами резервуарів для пального з їх вмістом є незаконною. Арешт майна фактично має на меті не забезпечення збереження речових доказів, а перешкоджання законній підприємницькій діяльності ТОВ «АЗС-ОЙЛ». Вказує, що клопотання було розглянуто з порушенням територіальної підсудності.

Прокурор та представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд провадження здійснено за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без апелянта, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

З наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді від 01 червня 2023 року представником було отримано лише 29 червня 2023 року на підставі його клопотання та матеріалами провадження ці твердження не спростовано.

Згідно матеріалів справи апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 03 липня 2023 року, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.204, ч.3 ст.209, ч.3 ст.362, ч.1 ст.366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» () за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Лерсен ЛТД» , ТОВ «Мото Трейдінг» , ТОВ «Мото Рентал» , ТОВ «Тімакс Інвест» , ТОВ «Колотрейдінг» , ТОВ «Кард Сервіс Плюс» , ТОВ «Мотто Рітейл» , ТОВ «Південь Оіл Груп» , ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ» , ТОВ «АГРІ ЛТД» , ТОВ «Імпекс ойл» , ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» , ТОВ «ЕСК» та ФОП ОСОБА_10 ІПН НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, направленим на маскування незаконного походження підакцизних товарів та послідуючу легалізацію коштів, отриманих злочинним шляхом, вчиняють підробку товарно-транспортних та акцизних накладних, тим самим маскуючи місце виготовлення та фактичного придбання не облікованих, незаконно виготовлених акцизних товарів, які в послідуючому збуваються через мережу АЗС, внесення відомостей до ЄРАН, спрямованих на легалізацію незаконно виготовлених підакцизних товарів, введення їх в реальний сектор економіки та необхідності у збільшенні документальних офіційних об`ємів пального з метою створення ззовні вигляду проведення законної господарської діяльності.

Встановлено, що через мережу АЗС, зокрема АЗС за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0080) та адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :02:018:0006) здійснюється реалізація незаконно виготовлених підакцизних товарів (пального), тим самим маскуючи походження підакцизних товарів та послідуючу легалізацію коштів, отриманих злочинним шляхом.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0080) та місто Черкаси, вулиця Чигиринська, земельна ділянка 13 (кадастровий номер земельної ділянки :02:018:0006) належить на праві власності ТОВ «АЗС-ОЙЛ» ().

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року майно ТОВ «АЗС-ОЙЛ» (), а саме автозаправні станції, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 204) та АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна ) визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000358.

Так, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженню здійснюється, в тому числі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя зазначив, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що резервуари для пального (стаціонарні акцизні склади), власниками яких є ТОВ «АЗС-ОЙЛ» (), використовувались у злочинній схемі для реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів (пального). В той же час існує загроза використання зазначених резервуарів для пального з їх вмістом ТОВ «АЗС-ОЙЛ», які мають можливість у будь-який час розпорядитися ними, та існують ризики приховування, зникнення майна, тому на переконання слідчого судді, слідчий в клопотанні довів необхідність арешту майна з метою забезпечення збереження майна, запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, та можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги представника є безпідставними.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ТОВ«АЗС-ОЙЛ» і не порушує його право на здійснення підприємницькою діяльності.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що під час проведення слідчих дій вміст резервуарів було вилучено, про що складено гарантійні листи зберігання та відповідні протоколи. На даний час зазначений арешт фактично не перешкоджає проведенню господарської діяльності, оскільки резервуари знаходяться у користуванні автозаправної станції.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозра за ст. 209 КК України у межах кримінального провадження №0000358 службовим особам ТОВ «АЗС-ОЙЛ» не була повідомлена, повністю нівелюються правилами ч.3 ст.170 КПК України, згідно яких арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Твердження адвоката про те, що клопотання про арешт майна в даному випадку подано не уповноваженою на те особою, спростовується вимогами ч.1 ст. 171 КПК України, згідно яких з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися як прокурор, так і слідчий за погодженням з прокурором.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованими речами та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на речі та документи, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2023 року про накладення арешту ТОВ «АЗС-ОЙЛ» () шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, а саме резервуари для пального (стаціонарні акцизні склади) з їх вмістом, що розташовані на автозаправних станціях за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:008:0080), та АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :02:018:0006), у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4