СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/101/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в міста Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0006481 від 13.08.2018, стосовно:

- ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

- ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за № 0006481 від 13.08.2018, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Дане клопотання обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для зміни застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просили змінити тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та 331 КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положеннями ст. 177 КПК України передбачено підстави застосування запобіжного заходу.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором та обвинуваченими, суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дані про особу обвинувачених, у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені, перебуваючи на волі, зможуть переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи їх попередню поведінку.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від суду обґрунтовується тим, що останні, будучи раніше судимими за особливо тяжкий та тяжкий злочини, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин будуть намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявок до суду;

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko vs Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи,її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Вecciew vs Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинувачених слід зазначити наступне: обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків; є мешканцями іншої області, що дозволяє їм переховуватись суду.

Враховуючи ці обставини вчиненого ними злочину, існує реальний ризик переховування обвинувачених з метою уникнення кримінальної відповідальності:

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачені, перебуваючи на свободі, можуть штучно створювати перешкоди для затягування судового провадження. Так, дане кримінальне провадження розпочате 13.08.2018 та здійснюється майже 5 років, при цьому переважну більшість зазначеного часу триває судовий розгляд, обвинувачені оголошувалися в розшук. Зазначені обставини суперечать виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раніше судимі, на даний час мають не зняту та непогашену судимість, обвинувачуються у вчиненні умисного злочину, що свідчить, що останні можуть вчиняти нові умисні злочини.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Лише продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим у кримінальному правопорушенні, яке їм інкримінується, дані про особу обвинувачених, а саме: їх вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою, ОСОБА_4 є ФОП, ОСОБА_3 працює в ФОП « ОСОБА_4 », з їх слів проживають у м. Одеса.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваних під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Крім того, на даному етапі розгляду кримінального провадження (судове засідання) відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, їх належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

Суддя, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить правових підстав для визначення обвинуваченим розміру застави.

За таких обставин у задоволенні клопотання обвинувачених слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинувачених, - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 07 жовтня 2023 року і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 07 жовтня 2023 року і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1