Справа № 461/3327/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/824/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна-адвоката

ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000059 від 21.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2023 року клопотання задоволено.

Накладено арешт на вилучені 16.06.2023 року в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів США та 100 000, 00 гривень.

Судове рішення мотивоване тим, що вилученні за місцем проживання ОСОБА_8 грошові кошти матимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та у задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Вважає, що слідчим не надано слідчому доказів того, що вилучені грошові кошти можуть бути речовими доказами.

Стверджує, що в ході судового розгляду клопотання доведено, що вилучені грошові кошти не належать ОСОБА_8 , а належать її батькам та дітям, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання документами та показаннями свідка ОСОБА_11 .

Заслухавши доводи апелянта та її представника в підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. ст. 170, 172 КПК України, у кримінальному провадженні допускається арешт рухомого або нерухомого майна будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення його збереження як речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, навіть якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача; а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи видно, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 21.02.2023, за підозрою ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

16.06.2023 в ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 200 (двісті) купюр номіналом 100 доларів США та 200 (двісті) купюр номіналом 500 гривень.

Постановою слідчого від 16.06.2023 вилучені грошові кошти у загальному розмірі 20 000, 00 доларів США та 100 000, 00 гривень визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

17.06.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна.

В обґрунтування клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, що було тимчасово вилучено 16.06.2023 року за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено мету забезпечення збереження вказаного майна як можливих речових доказів з посиланням на те, що вони можуть містити та містять відомості, які можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування не було доведено того, що вилучені грошові кошти, а саме: 200 (двісті) купюр номіналом 100 доларів США та 200 (двісті) купюр номіналом 500 гривень в зазначеному кримінальному провадженні відповідають критеріям для речових доказів, зазначеним ст. 98 КПК України, зокрема, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є знаряддям та об`єктом протиправних дій чи зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення враховуючи наступне.

Під час апеляційного судового розгляду вищевказаного клопотання слідчого підозрюваною ОСОБА_8 та її захисником - адвокатом ОСОБА_7 було надано пояснення про те, що вилучені кошти не належать підозрюваній, а належать її батькам та дітям.

Вказані доводи підтверджується довідками про доходи ОСОБА_11 за 2015-2022 роки (а.с. 78-81), довідками про доходи ОСОБА_13 за 2015-2022 роки (а.с 82-87), довідками про стягнення аліментів з заробітної плати ОСОБА_14 в користь ОСОБА_8 (а.с.87-93), та не спростовані поясненнями прокурора та матеріалами, доданими до клопотання слідчого.

Також, допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11 , який є батьком підозрюваної, пояснив суду, що він проживає разом з підозрюваною та її дітьми, а також з своєю дружиною. ОСОБА_11 був присутній при проведенні обшуку. Зазначив, що вилучені грошові кошти знаходились у сумці. Стверджує, що вказав слідчому, що знайдені та вилучені кошти в основному належать йому, вони лежали у тривожній сумці, відкладав їх дружині та дітям. Також, в лані кошти входять стягнуті аліменти, подарункові кошти, які відкладали для дітей. Вилучені кошти не були сховані.

Разом з тим, стороною обвинувачення у даній справі конкретно не зазначено та не доведено які конкретно відомості містять тимчасово вилучені за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_8 грошові кошти, та як вони можуть бути використані як речові докази.

При цьому, сам по собі факт наявності в матеріалах вказаного кримінального провадження постанови слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом не може автоматично свідчити про відповідність таких речей критеріям речових доказів, визначеним зазначеною вище ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що оскільки відомостей, які об`єктивно свідчили би про те, що вилучені під час обушку за місцем проживання ОСОБА_8 грошові кошти, а саме: 200 (двісті) купюр номіналом 100 доларів США та 200 (двісті) купюр номіналом 500 гривень дійсно мають відношення до даного провадження в наданих суду матеріалах відсутні, а відтак не вбачає підстав для накладення на них арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту майна, як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2023 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000059 від 21.02.2023 року за ч.3 ст.369-2 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000059 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, - відмовити за безпідставністю.

Грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів США та 100 000, 00 гривень вилучені 16.06.2023 року в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_8 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4