ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2873/23 Справа № 229/1239/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 липня 2023 року, якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дружківка Донецької області, мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз 16.04.2023 року Дружківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяця,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарання (№ 4)» до 09 вересня 2023 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 14.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 липня 2023 року продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарання (№ 4)» до 09 вересня 2023 року включно.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджені та не обґрунтовані. Звертає увагу, що суд визначив заставу в значно великому розмірі для нього. Просить врахувати його стан здоров`я, наявність хронічних захворювань та наявність соціальних зв`язків. Ставить питання про скасування ухвали суду та обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про проведення апеляційного розгляду за їх участі до суду не надійшло, а отже колегія суддів вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, а оскаржена ухвалу суду 1-ї інстанції залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Із наданих матеріалів провадження вбачається, що на розгляді Дружківського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження №0000020 від 14.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження обвинувачення є достатньо обґрунтованим для продовження застосованого запобіжного заходу, а достовірність отриманих відомостей має бути предметом перевірки у межах судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не було надано доказів, які свідчать про обгрунтованість подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а врахував наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також положення статті 178 КПК України, з якої слідує, що і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його доведеності вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу. Тому доводи обвинуваченого в цій частині не знайшли свого підтвердження.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Колегія суддів погоджується і з висновками суду 1-ї інстанції, що наявний на теперішній час і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений офіційного не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, про що безпосередньо сам вказує у своїй апеляційній скарзі, та для забезпечення себе та своїх близьких вчинив тяжкий злочин проти власності в умовах воєнного стану, маючи не знятті та не погашені судимості за вчинення злочинів, в тому числі, проти власності інших осіб, що може свідчити про схильність обвинуваченого до порушення Закону.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , судом 1-ї інстанції було враховано і стан здоров`я обвинуваченого, який не перешкоджає його перебуванню у місці позбавлення волі. Доказів, які б спростовували такі фактичні дані під час апеляційного розгляду ніким із учасників судового розгляду надано не було, тож доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів вважає наявним і ризик незаконного впливу на свідків, оскільки проживає у м. Дружківка Донецької області та має реальну можливість відвідувати магазин, в якому було вчинено крадіжку, у вчиненні якої його обвинувачено.

Стан здоров`я, наявність хронічних захворювань та наявність соціальних зв`язків не може бути тим стримуючим фактором, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки наявність соціальних зв`язків не була для нього стримуючим фактором для правової поведінки, а навпаки стимулювала до вчинення ним нового кримінального правопорушення, в якому його обвинувачено, про що обвинувачений безпосередньо вказує у своїй апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та доводи сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, визначив розмір застави в межах передбачених законом та правильно прийшов до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наведені у клопотанні прокурора, продовжують існувати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за доцільне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 липня 2023 рокузалишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 липня 2023 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарання (№ 4)» до 09 вересня 2023 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4