Справа № 449/797/23
Перемишлянський районний суд Львівської області
У Х В А Л А

07.08.2023 м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржниці ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у режимі відеоконференції матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В С Т А Н О В И В :

12.04.2023 року до суду надійшла дана скарга. Через неможливість скаржниці прибути в судове засідання розгляд скарги неодноразово відкладався.

У своїй скарзі ОСОБА_4 стверджує, що 10.05.2023 року вона звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.164 КК України гр. ОСОБА_5 до Відділення поліції № 2 Львівського Районного Управління Поліції № 2 ГУНП у Львівській області. Незважаючи на заборгованість її колишнього чоловіка ОСОБА_5 по сплаті аліментів у сумі 69636 грн. 28 коп. ВП №2 не вбачаючи ознак правопорушення, перевели її заяву на розгляд відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» як звернення та не внесли відомостей у ЄРДР та не розпочали розслідування. Скаржниця вважає таку бездіяльність незаконною та просить зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості про вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_5 кримінального провадження за ч.1 ст.164 КК України до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржниця свою скаргу підтримала, просила її задоволити. Пояснила, що судовим наказом Буського районного суду Львівської області від 02 квітня 2013 року у справі № 440/410/13-ц стягнено з ОСОБА_5 на її користь, ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 05 березня 2013 року.

Вказане судове рішення виконувалося примусово рік часу з 01.04.2014 року по 06.05.2015 року. Після чого роботодавцем ОСОБА_5 припинено стягнення аліментів у її користь. З того часу, 06.05.2015 року до початку 2023 року (а це близько 8 років) ОСОБА_5 не сплатив ні гривні аліментів на їх дитину, хоча про рішення суду був обізнаний та про свій обов`язок як батька також. Тобто колишній чоловік ігнорував рішення суду та не сплачував добровільно їй аліменти.

На початку 2023 року вона знову звернулася у виконавчу службу для обрахунку та примусового стягнення аліментів. 16.01.2023 року відкрито виконавче провадження №70761724. У січні, березні та квітні 2023 року, боржником було сплачено скаржниці 2500,00 грн, 12148,8 грн., 6494,91 грн. відповідно. Однак сума несплачених аліментів з тарвня 2014 року по теперішній час складає 69636 грн. 28 коп.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечив, надав суду матеріали розгляду звернення скаржниці. Вважав, що оскільки боржником з моменту відкриття виконавчого провадження за січень-травень 2023 року було сплачено понад 21 тисяча гривень це не свідчить про злісне ухилення від сплати коштів на утримання дитини. Саме за заявою скаржниці попереднє виконавче провадження було припинено. З яких причин це було зроблено не відомо. Тим не менше після повторного звернення скаржниці до органів ДВС Перемишлянським відділом ДВС було відкриття виконавчого провадження та боржник сплатив за чотири місяці 21 тисячу гривень заборгованості з майже шести тисяч, які мав сплатити за цей період, що аж ніяк не свідчить про його злісне ухилення від сплати таких аліментів. Накопичена до відкриття виконавчого провадження за 8 років сума заборгованості у 69 тисяч гривень сама по собі теж не свідчить про злісне ухилення боржника від сплати аліментів та наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Заслухавши позицію скаржниці та прокурора, дослідивши надані скаржницею та прокурором документи судом було встановлено такі обставини.

Судовим наказом Буського районного суду Львівської області від 02 квітня 2013 року у справі № 440/410/13-ц стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 05 березня 2013 року.

Як випливає з копії листа Франківського відділу ДВС м.Львова від 08.05.2015 року даний судовий наказ перебував на виконанні Франківського відділу ДВС м.Львова. з 11.04.2014 року. 07.05.2015 року до органу ДВС надійшла заяви стягувача ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа без виконання. З огляду на це, було припинено стягнення з заробітної плати боржника, який на той час працював в 5-ій міській клінічній лікарні м.Львова.

Скаржниця ОСОБА_4 дані обставини підтвердила, однак, мотиви такого рішення чітко не змогла пояснити.

З 2015 року до січня 2023 року примусове виконання даного судового наказу не проводилось.

За зверненням ОСОБА_4 постановою головного державного виконавця ОСОБА_7 від 17.01.2023 року повторно було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.05.2023 року з травня 2015 року по квітень 2023 року боржнику ОСОБА_8 була нарахована заборгованість у розмірі 84285, 08 грн. У січні, березні та квітні 2023 року, боржником було сплачено скаржниці 2500,00 грн, 12148,8 грн., 6494,91 грн. відповідно.

Таким чином, за січень-квітень 2023 року (за чотири місяці) з моменту відкриття виконавчого провадження боржником було сплачено 21 тисячу гривень заборгованості з майже шести тисяч, які мав сплатити за цей період (щомісячно нараховувалось 1416,50 грн.).

Відповідно до примітки до ст.164 КК України під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

На думку слідчого судді, хоча в боржника наявна заборгованість більше ніж за три місяці (яка виникла до відкриття виконавчого провадження), - однак з моменту відкриття виконавчого провадження і примусового виконання судового рішення, боржником ОСОБА_8 не вчиняв будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Тому, на момент відмови ОСОБА_4 у внесенні відомостей в ЄРДР (12.06.2023 р.) орган досудового розслідування діяв обґрунтовано.

З огляду на це, скарга ОСОБА_4 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.164 КК України, ст. ст.306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1