Справа № 199/4416/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, який офіційно не працевлаштований, не одружений, має середньо-спеціальну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

якому 24 травня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2023 року слідчий звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилається на те, що 24 квітня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, яка полягає в тому, що ОСОБА_4 15 травня 2023 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебував біля магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Передова, 2, де на автомобільній стоянці побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого знаходився мобільний телефон марки Nokia С21, чорного кольору, іmеі НОМЕР_1 , іmеі2 НОМЕР_2 . Визначивши вказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та попрохав у нього його мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_4 у наданні останньому свого мобільного телефону та поклав останній в праву кишеню штанів, одягнених на ньому. Почувши відмову від ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підійшов до останнього та, знаходячись в безпосередній близькості до нього, своєю правою ногою наніс один удар в область правої ноги потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав йому фізичного білю. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_6 впав на землю. Далі ОСОБА_4 , стоячи в безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на землі, своєю правою рукою витягнув з правої кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки Nokia С21, чорного кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2733/23 від 18.05.2023 року своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2768 гривень 89 копійок. За викладених обставин, враховуючи особу підозрюваного, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органу органів досудового розслідування та/або суду, вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати йому домашній арешт, послався на застосування до нього з боку органу досудового розслідування недозволених методів ведення слідства.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

За змістом ст.ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000595, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст.186 ч.4 КК України.

24 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, за який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання копіями заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколу огляду місця події, протоколу огляду речі, протоколу допиту потерпілого, протоколу перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими матеріалами клопотання в їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який раніше судимий, обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку, наявність у нього судимості за вчинення корисливих злочинів та скоєння нового злочину проти власності, ОСОБА_4 вочевидь на шлях виправлення не став та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, заявлений в клопотанні ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього, є тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінально караних діянь, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, зокрема домашнього арешту, про який він сам просить суд, є недоцільним.

При цьому відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним, його майнового та сімейного стану, даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених даним кодексом, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 53 680 гривень, та в разі внесення застави покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, враховуючи зміст наданих пояснень підозрюваного, зокрема те, що після затримання працівниками поліції до останнього застосовували фізичне та психологічне насильство, а також погрожували йому, суд вважає, що є достатні підстави для застосування положень ч.6 ст.206 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 22 липня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 53680 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будуть покладені наступні обов`язки:

-не відлучатися з м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до слідчого, прокурора або до суду на кожний виклик.

Зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальний нагляд у кримінальному провадженні №0000595, забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів застосування до підозрюваного недозволених методів ведення досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1