10.08.2023
справа №642/4543/23
провадження № 1-кс/642/2309/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001630 від 09.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту. В обґрунтування слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001630 від 09.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., в районі будинку АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 командир відділення 1 взводу забезпечення старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив правила водіння транспортного засобу автомобіля «КАМАЗ-55102» з в.р.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «ГКБ 8527» з р/н НОМЕР_3 , а саме не дотримавшись безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя поза межі проїзної частини по ходу свого руху, де допустив зіткнення з будівлею та здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, внаслідок отриманих травм, загинула на місці.

За вказаним фактом проведено огляд місця події. Попередньо встановлено, що на момент ДТП водій у стані алкогольного або іншого сп`яніння не перебував, тілесних ушкоджень не отримав. Ділянка дороги на місці ДТП для руху транспорту в двох напрямках, по одній смузі руху, загальна ширина проїзної частини 11,8 без дорожньої розмітки. ДТП сталась у вечірній час, на сухій горизонтальній проїзній частині, сліди гальмування відсутні, камер відеоспостереження у місці ДТП не має, світлофорні об`єкти відсутні.

В ході огляду місця події транспортний засіб автомобіль «КАМАЗ-55102» з в.р.н. НОМЕР_2 було відправлено власнику військовій частині НОМЕР_1 на зберігання.

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Транспортний засіб, виявлений в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 08.08.2023 відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

З огляду на це, постановою слідчого від 09.08.2023 транспортний засіб автомобіль «КАМАЗ-55102» з в.р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом «ГКБ 8527» з р/н НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Одночасно встановлено, що власником автомобіля КАМАЗ-55102» з в.р.н. НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_4 ). 09.09.2023 отримано розписку про взяття на відповідальне зберігання вищевказаного автомобіля від заступника командира з озброєння НОМЕР_5 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 (к.т. НОМЕР_6 ), з наступним переміщенням транспортного засобу до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ). У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Слідчий подав до суду клопотання про проведення судового у його відсутності. Вимоги клопотання підтримує.

Власник майна подав до суду заяву, в якій зазначив, що він не заперечує проти накладення арешту на майно.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно автомобіль «КАМАЗ-55102» з в.р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом «ГКБ 8527» з р/н НОМЕР_3 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , з визначенням його місця зберігання у власника в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1