Справа №718/1640/23
Провадження №1-кп/718/72/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000106 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дихтинець Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, працюючого різноробочим ПП ОСОБА_6 , одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 квітня 2023 року ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, переслідуючи мету незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме гравію, прибув на автомобілі марки «Форд Транзіт» реєстраційний номер НОМЕР_1 на берег річки Прут за межами села Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області.

Перебуваючи біля річки Прут 12.04.2023 року біля 19:30 год. ОСОБА_4 за допомогою дерев`яної лопати з металевим наконечником, розпочав здійснювати забір та завантаження гравію у саморобний безномерний причеп, який був приєднаний до автомобіля.

В подальшому, 12.04.2023 року біля 20:00 год. ОСОБА_4 після здійснення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної сировини (гравію) в кількості 0,494 м3 з подальшим завантаженням у саморобний, безномерний причеп, рухався в автомобілі з даним причепом по вул. Лагозаря в с. Мамаївці Чернівецького району та біля будинку №25 був помічений і зупинений працівниками поліції.

Згідно висновку судової експертизи дослідження ґрунтів №СЕ-19/126-23/3276-ФХД від 27.04.2023 року надані зразки ґрунтів, які були вилучені з заглиблення ями (сейф пакет №wаг 1854800) та причепу який приєднаний до автомобіля марки «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 ), є слабо карбонатними піщаними ґрунтами, тобто піщано-гравійними сумішами, з кількісним вмістом гравію - 83,67% та 82,12%.

Відповідно до положень пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.

Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Пунктом 3.2 Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 року №303, передбачено, що розмір збитків, встановлених за фактом самовільного користування надрами, визначається шляхом встановлення обсягу самовільно видобутих надр, помноженого на базову ставку (додаток 1) відшкодування збитків.

Відповідно до додатку 1 Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 року №303, базова ставка збитків у частках мінімальної заробітної плати для піщано-гравійної сировини становить 0,168 за 1 м3.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 6700 гривень.

За таких обставин розрахунок збитків, нанесених державі в результаті самовільного видобування ОСОБА_4 корисних копалин становить 556 гривень 05 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , досягнуто та підписано угоду від 23.05.2023 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_4 понесе покарання за ч.2 ст. 240 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 , в підготовчому судовому засіданні просили затвердити мирову угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором в присутності захисника обвинуваченого, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 240 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, та щодо узгодженої міри покарання.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні ним обставин події, та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, органом досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Питання відносно речових доказів, вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 23 травня 2023 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 , у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за залучення експертів в загальній сумі 2390 гривень на користь держави.

Накладений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.04.2022 року арешт на транспортний засіб марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 та яким керував ОСОБА_4 , та саморобний причіп, належний ОСОБА_9 , у вигляді заборони на відчуження даного майна - зняти.

Речові докази по справі, а саме: транспортний засіб марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 та саморобний причіп, які зберігаються на території будівельного магазину, що за адресою: АДРЕСА_2 , повернути власнику ОСОБА_8 ;

піщано-гравійну суміш передати Мамаївській ОТГ;

совкові лопати в кількості 4 штуки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1