ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/480/23 (1-кс/630/174/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/637/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 травня 2023 року, якою застосовано у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000252 від 08.05.2023 за ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою застосовано у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування на строк до 09 липня 2023 року, поклавши на нього певні обов`язки.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу прокурор посилався на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини кримінального правопорушення, а також не врахував його наслідки. Вказував, що у ОСОБА_7 немає міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000252 від 08.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчим було подано до слідчого судді суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, в якому він посилався на те, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.

Слідчий суддя суду першої інстанції встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вирішуючи питання щодо заходу, який належить застосувати до ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції виходив із того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом згідно ст. 183 КПК України, та й даному випадку є занадто суворим, а запобігти встановленим ризикам цілком можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Між тим, відповідно до висновків, викладених у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя суду першої інстанції постановив ухвалу у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В ч.5 ст.132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доводи прокурора щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам КПК України не підтверджуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не погашених судимостей не має, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, проходить військову службу на посаді командира відділення у військовій частині НОМЕР_1 , нагороджений медалю «За оборону міста- Героя Харків ».

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування слідчим суддею до ОСОБА_7 положень ст.181 та ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178, 181, 184, 193, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, що впливають на вирішення питання винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому злочину, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - в судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора апеляційний суд не вбачає.

У випадку недотримання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, колегія суддів зазначає, що слідчий та прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку визначеному КПК України щодо зміни запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407 ч.3 п.1, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 травня 2023 року- залишити без змін.

Головуючий

Судді