Справа № 513/780/23
Провадження № 1-кп/513/77/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в режимі відеоконференції захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 від 18.07.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 23.04.2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2022 року №103, матроса ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважаються день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 23.04.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В останнє, відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час діє воєнний стан.

Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації матрос ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, 29.07.2022 року ОСОБА_6 був направлений до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса на консультацію, після чого останній зобов`язаний був повернутись до військової частини НОМЕР_1 до проведення вечірнього шикування особового складу, тобто до 20 год. 00 хв. 29.07.2022 року.

Проте, 29.07.2022 о 20 год. 00 хв., матрос ОСОБА_6 , з метою ухилитися від військової служби назавжди, в супереч військового обов`язку, не з`явився на військову службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим самовільно припинив виконання своїх службових обов`язків щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України.

В подальшому, з 29.07.2022 року до моменту обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 19.05.2022, матрос ОСОБА_6 мав реальну можливість повернутися до військової частини НОМЕР_1 та продовжити виконання військового обов`язку.

Проте, ОСОБА_6 діючи умисно, реалізуючи свою мету направлену на ухилення від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Надав суду показання у відповідності з встановленими обставинами зазначеними у обвинувальному акті, згодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх, а також визнав не доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Суду зазначив, що дійсно проходив лікування, а потім поїхав додому, оскільки дружина потребувала допомоги за станом здоров`я, оскільки є інвалідом 2 групи та знаходився вдома до часу його затримання.. Щиро кається у вчиненому, просить його суворо не катари.

Суд досліджує докази безпосередньо, оцінює їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Досудове розслідування ґрунтувалось на низці доказах, як особистих (показах осіб) так і речових (предметних). Оскільки правовими нормами не визначається яка достатність в кількісному вираженні тих або інших доказів для вирішення найважливіших питань у кримінальному провадженні, в тому числі враховуючи питання винуватості обвинуваченого, суд розглядав кримінальне провадження лише на підставі доказів які були надані стороною обвинувачення та захисту в судовому засіданні.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини його провина у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №103 від 24.04.2022 року м. Овідіополь, згідно якого ОСОБА_6 призначено на посаду навідника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти, ВОС-101281М, вважати таким, що з 24 квітня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730,00 гривень на місяць, шпк «матрос»;

- Рапортом ОСОБА_6 на ім`я командира 2 роти морської піхоти від 05.07.2022 року, згідно якого він клопоче перед вищим командуванням частини щодо надання йому відпустки за сімейними обставинами терміном на 5 діб, у зв`язку з тяжкою хворобою дружини, яка після операційного стану;

- Відпускним квитком, з якого вбачається, що матрос ОСОБА_6 звільнений у відпустку за сімейними обставинами терміном на 5 діб, з 06.07.2022 р. по 10.07.2022 р. Після закінчення строку відпустки ОСОБА_6 зобов`язаний з`явитися до місця служби 11.07.2022 р.

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №178 від 06.07.2022 року смт Сарата, згідно якого матроса ОСОБА_6 навідника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти вважати таким, що вибув у відпустку за сімейними обставинами у АДРЕСА_1 на 5 (п`ять) діб з 06 липня по 10 липня 2022 року;

- Рапортом чергового фельдшера медичного пункту в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_8 від 11.07.2022 р. на ім`я командира військової частини, з якого вбачається, що матрос ОСОБА_6 вибуває на стаціонарне лікування до КНП «Велико-Михайлівську ЦРЛ» 11.07.2022 р.;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №183 від 11.07.2022 року смт Сарата, згідно якого матроса ОСОБА_6 , який вибув у відпустку за сімейними обставинами вважати таким, що вибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2585 ОСОБА_6 , з якої вбачається що хворий перебував в стаціонарі з 11.07.2022 р., виписаний - 15.07.2022.;

- Рапортом чергового фельдшера медичного пункту в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_9 від 22.07.2022 р., згідно якого, матрос ОСОБА_6 прибув зі стаціонарного лікування з Одеського ВМКЦ ПР 22.07.2022 р.;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №195 від 23.07.2022 р. смт Сарата, з якого вбачається, що матрос ОСОБА_6 прибув і приступив до виконання службових обов`язків з військово-медичного клінічного центру ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) з лікування 22 липня 2022 року з запізненням на 6 діб;

- Довідкою про несвоєчасне повернення з лікувального закладу військовослужбовця призваного за мобілізацією військової частини Збройних Сил України, згідно якої 22.07.2022 року до пункту постійного місця дислокації військової частини повернувся військовослужбовець за мобілізацією матрос ОСОБА_6 ;

- Постановою про проведення військово-лікарської комісії від 19.01.2023 року про направлення ОСОБА_6 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для встановлення придатності до вій ськової служби, згідно якої ОСОБА_6 обмежено придатний до військової служби (непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец. спорудах. Придатний до служби у частинах ( підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №56-РС від 09.08.2022 р. смт Сарата, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнити від займаних посад і зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_6 з 09.08.2022 р.;

- Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №157 від 18.08.2022 р. смт Сарата, про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 матросом АДРЕСА_3 . Провести службового розслідування за даним фактом у термін до 18.09.2022 року;

- Актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця призваного за мобілізацією матроса ОСОБА_6 , з якого вбачається, що 29.07.2022 року під час перевірки особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця призваного за мобілізацією матроса ОСОБА_6 (без зброї);

- Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №43 від 22.08.2022 р. смт Сарата про завершення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_10 , згідно якого в діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення та якою встановлено, що 29.07.2022 року ОСОБА_6 ( без зброї) вибув з військової частини НОМЕР_1 до ВМКЦ ПР ( м.Одеса) на консультацію до лікаря не бувши направленим на таку консультацію та повинен був прибути до військової частини 29.07.2022 року о 20-00 год., але останній не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав, організовані розшукові заходи результату не дали, тобто ОСОБА_6 поїхав на консультацію лікаря та залишив розташування військової частини не маючи поважних причин.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили, що вони також є військовослужбовцями, в цілому характеризують ОСОБА_6 позитивно. Зазначають, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, не з`явився з лікувального закладу до військової частини тобто ухилився від військової служби, в умовах воєнного стану не маючи на те поважних причин.

Інші докази по справі, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_6 29.07.2022 року о 20-00 год не з`явився умисно, з метою ухилення від виконання військових обов`язків військової служби вчасно на військову службу, без поважних причин на вечірне шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 з лікувального закладу та продовжував ухилятися від явки до моменту його затримання до 19.05.2023 року.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 408 КК України, є порядок проходження військової служби.

З об`єктивної сторони дезертирство полягає у діях або бездіяльності, які мають дві відповідні форми:

1) самовільне залишення військової частини або місця служби;

2) нез`явлення на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк.

Фактичний термін відсутності військовослужбовця в місці служби при дезертирстві може не перевищувати навіть і однієї доби, але це має значення лише для призначення покарання.

Для наявності складу дезертирства немає значення, в який момент у особи виник намір ухилитися від служби - безпосередньо в момент самовільного залишення частини або вже в період незаконного перебування за її межами. Коли військовослужбовець після самовільного залишення частини приймає рішення ухилитися від військової служби, його дії слід кваліфікувати як дезертирство, оскільки будь-яке за способом самовільне залишення частини може виступати і способом дезертирства, а отже, поглинається останнім і не утворює множинності злочинів.

Кваліфікуючими ознаками дезертирства є вчинення його із зброєю або за попередньою змовою групою осіб; вчинення в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; вчинення в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

Твердження захисника адвоката ОСОБА_5 щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого та перекваліфікацію дій зі ст.408 КК України на ст.407 КК України, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження суд «поза розумним сумнівом» переконався що вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 408 КК України, тобто дезертирство, нез`явлення з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінальних правопорушень особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, мотиви і причини, які призвели до скоєння ним кримінального правопорушення, його ставлення та поведінку після вчинення злочину, наслідки що настали, дані про особу, а саме те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого діяння, щиро кається у вчиненому, суд також враховує, що ОСОБА_6 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, негативно характеризується за місцем служби, має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується медичною характеристикою, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, має на утриманні дружину, яка є інвалідом 2 групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом визнано щире каяття у вчиненому, його безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Наведені обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів можливо досягти в умовах ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 має бути засудженим за вчинене кримінальне правопорушення до покарання в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 408 КК України, оскільки суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання за даним вироком засудженому ОСОБА_6 рахувати з 03.10.2023 року

Зарахувати у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 19 травня 2023 року по 02.10.2023 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1