Справа №694/2066/23
провадження № 1-кс/694/742/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

01.09.2023 (поштове відправлення від 27.08.2023) на адресу Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтовується тим, що 15.08.2023 нею, в інтересах ОСОБА_4 до СДП №2 Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області направлено заяву про кримінальне правопорушення від 15.08.2023 за фактом вчинення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , мешканцями с. Босівка Звенигородського району Черкаської області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, яку відповідно до трекінгу поштових відправлень «Укрпошта» було отримано Суб`єктом оскарження 18.08.2023. Скаржник просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за її заявою. Проте, Звенигородським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області не внесено відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

За таких обставин просить визнати бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області незаконною та зобов`язати внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.09.2023 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1

04.09.2023 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 05.09.2023, який було відкладено на 12.09.2023.

В судове засідання ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 не з`явилися. Адвокат ОСОБА_3 на електронну адресу суду подала заяву про розгляд скарги у відсутність скаржника та представника, скаргу підтримують.

Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до

наступних висновків.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Не зважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, за змістом вказаних норм, до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть вноситися лише відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме відомостей про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві чи повідомленні про кримінальне

правопорушення. Водночас внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слідчий суддя, аналізуючи вимоги скарги, приймає до уваги те, що диспозицією частини 3 статті 296 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність настає за вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інших підробленнях документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів.

Як встановлено з матеріалів скарги за обставинами викладеними в заяві скаржника в судовому засіданні та підтверджено представником скаржника у поданій скарзі від 15.08.2023 за фактом вчинення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , мешканцями с. Босівка Звенигородського району Черкаської області кримінального правопорушення здійснюється досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 125 КК України і у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 визнано потерпілим, а досудове розслідування на даний час триває.

Однак, не погоджуючись з попередньою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до СДП №2 Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області із заявою від 15.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. При цьому обставини вказаного правопорушення є тими самими.

Між тим, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, яка за своїм змістом є ідентичною заяві відомостям які вже внесені в ЄРДР по даному факту відносно тих самих осіб, були виконані вимоги ст. 214 КПК України, внесені відповідні відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування, а тому скарга ОСОБА_3 посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя зазначає, що заявник не вправі надавати слідчому (прокурору) вказівки щодо того, за якою саме правовою кваліфікацією необхідно вносити відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, натомість, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України на підставі зазначених у заяві обставин, згідно приписів пункту 5 частини 5 статті 214 КПК України, здійснюється відповідною службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення при внесенні відомостей до ЄРДР, а не заявником.

Згідно статті 307 Кримінального процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, проаналізувавши дані заяви ОСОБА_3 про вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, слідчий суддя не вбачає ознак, що можуть свідчити про бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із відсутністю у обставинах, викладених у заяві заявниці складу кримінального правопорушення, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 214, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1