Справа № 513/695/23
Провадження № 1-кп/513/71/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Буцефал», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, ОСОБА_5 06.03.2023 приблизно о 09:42 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «Schmitz SCB S3D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух поблизу пожежного депо з боку контрольно- пропускного пункту в напрямку автозаправного комплексу на території ТОВ «ГРВ СТОК», розташованого за юридичною адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кулевча, вул. Болгарська, 166.

Зупинивши напроти пожежного депо керований ним транспортний засіб, нехтуючи вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху» України, яким передбачено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Водій ОСОБА_5 , діючи з необережності та проявляючи злочинну самовпевненість, почав рух вперед тягача «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «Schmitz SCB S3D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не звертаючи увагу на те, що перед передньою правою частиною кабіни вказаного транспортного засобу перебував пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав дорогу з права наліво за ходом руху вказаного транспортного засобу, штовхаючи попереду себе компресор на візку.

Маючи об`єктивну і реальну можливість стежити за дорожньою обстановкою та недопущення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації, не вжив, перед початком руху вперед не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним тягача, на задню ліву частину тулубу пішохода ОСОБА_4 , спричинивши його падіння на дорожнє покриття. Після чого відбувся переїзд переднім правим колесом вказаного тягача через нижні кінцівки (обидві ноги) пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини лівої стегнової кістки, закритого уламкового перелому нижніх третин обох кісток лівої гомілки, закритого ушкодження зв`язок правого колінного суглобу з крововиливом у порожнину суглобу, крововиливів у м`які тканини обох стегон та гомілок, рваних ран верхньої третини лівої гомілки, нижньої третини правого стегна, правого колінного суглобу та верхньої третини правої гомілки, тильної поверхні правої кисті, які утворилися по одному механізму, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми нижніх кінцівок, який не був небезпечний для життя, при звичному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-х тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, так як вони з потерпілим примирились, шкода ним потерпілому відшкодована у повному обсязі, свою вину у вчиненому визнає повністю та щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечував, так як досягнуто примирення із обвинуваченим, матеріальних претензій не має, збитки йому відшкодовані у повному обсязі, про що надав письмову заяву.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілого.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку потерпілого, прокурора, дослідивши долучені до кримінального провадження копії документів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 45 та ст. 46 КК України є обов`язковим.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 8 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний. Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року N 12 роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закрити кримінальне провадження, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому і відшкодував усі збитки, кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Потерпілий цивільний позов не заявляв, суду пояснив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Діяння, яке поставлено ОСОБА_5 за провину: вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження судом, необхідне встановлення процесуальних та матеріально-правових підстав, визначених відповідно КПК та КК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд має право закрити провадження, в тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність усіх правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

При вирішенні питання процесуальних витрат суд враховує положення вимог ч.2 ст.124 КПК України, якими передбачено, що суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у випадку ухвалення обвинувального вироку. В даному кримінальному провадженні вирішується питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому судові витрати у справі, пов`язані із проведенням Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України судової автотехнічної експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №23-1208 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1209 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1210 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1211 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-2326 від 05.05.2023 року у сумі 955 грн. 92 коп.; доцільно віднести за рахунок держави.

Відповідно до положень ч. 9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів.

У кримінальному провадженні наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 284, 369-372, 392 КПК України, суд, УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000248 від 06 березня 2023 року закрити, в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із проведенням Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України судової автотехнічної експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №23-1208 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1209 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1210 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-1211 від 08.03.2023 року у сумі 1911 грн. 84 коп.; №23-2326 від 05.05.2023 року у сумі 955 грн. 92 коп., всього 8603-28 грн., віднести за рахунок держави. Речовий доказ визначений постановою про приєднання предметів до провадження від 06.03.2023 року автомобіль марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серії НОМЕР_4 від 29.04.2022 року, власником якого є ТОВ «Буцефал» м.Миколаїв, вул.Потьомкінська,114, страховий поліс - №212704444 із напівпричепом «Schmitz SCB S3D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску ТЗ-2021, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 29.04.2022, власником якого є ТОВ «Буцефал» м.Миколаїв, вул.Потьомкінська,114, страховий поліс - №212179193, повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород_дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року на автомобіль марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску транспортного засобу 2022, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серії НОМЕР_4 від 29.04.2022 року, страховий поліс - №212704444 із напівпричепом «Schmitz SCB S3D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску ТЗ-2021, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 29.04.2022, страховий поліс - №212179193, та повернути вказаний транспортний засіб з напівпричепом власнику ТОВ «Буцефал», що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Потьомкінська,114.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1