Справа № 404/6134/17
Номер провадження 1-кп/404/377/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0005517 від 28.09.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 , суд

Встановив:

Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 24.07.2023 року.

Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку із допитом свідків, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачені ч.3 ст.331 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою та просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи його відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не може впливати як на свідків, так і на речові докази, що маються у розпорядженні суду, раніше не судимий, під час першого судового розгляду від суду не ухилявся, умови запобіжного заходу не порушував, проживає із батьком, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про можливість обвинуваченим ОСОБА_6 переховуватися від суду, що є ризиком відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_6 є працездатною особою, інвалідності немає, неодружений, дітей на утриманні також не має, не працює, а тому на думку суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачений не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 має реальну можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж судовому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства, що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також те, що на території України введено воєнний стан, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на два місяці.

Відповідно ч. 6 ст.615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд

Постановив:

У задоволенні клопотання захисту про зміну її підзахисному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 17.07.2023 року до 17.09.2023 року, включно.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 17 листопада 2023 року.

При цьому, визначити обвинуваченому ОСОБА_6 - двадцяти (20) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 49 620 гривень (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_6 у справі №404/6134/17; 1-кп/404/377/22, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 - прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1