Справа № 445/1185/23
Провадження № 1-кп/445/181/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000117 від 25.03.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , стрілець-зенітник 3 зенітного ракетного відділення 1 зенітного ракетного взводу 1 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом під час мобілізації, раніше неодноразово судимий, останній раз 27.04.2012 року за ст.ст. 186 ч.2, 81ч.4, 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального, правопорушення, передбаченого ч. 2 с.15, ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 25.03.2023 о 12:08 год. стрілець-зенітник 3 зенітного ракетного відділення 1 зенітного ракетного взводу 1 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Забавка», що розташований по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , підійшовши до прилавку продавця магазину, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, умисно, з корисливих мотивів, із шухляди прилавка продавця, у присутності ОСОБА_7 , яка перешкоджала вчиняти ОСОБА_5 протиправні дії, відкрито викрав грошові кошти в сумі 272 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 намагався покинути місце вчинення злочину через вихідні двері магазину, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, свій умисел до кінця не довів з незалежних від його волі причин, оскільки був закритий в середині магазину керуючою магазином ОСОБА_7 та знаходився там до приїзду працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнав повністю та пояснив, що все вказане в обвинувальному акті відповідає дійсності. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати до призначення покарання ст.69 КК України та призначити більш мяке покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, при вищезазначених обставинах.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65, 67 КК України та розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Як обставини, які згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому, та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, психологічного стану.

Обставини, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого також просив застосувати ст. 69 КК України при призначені покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, спосіб життя, оточуюча його обстановка, відношення обвинуваченого до вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням ст. 69 даного Кодексу, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння.

Суд, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише навести обставини, які пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

На думку суду, враховуючи введений воєнний стан в Україні, те що ОСОБА_5 є стрілець-зенітник,військової частини НОМЕР_1 , дає суду можливість надати шанс обвинуваченому для його виправлення та ресоціалізації та застосувати ст. 69 КК України. Також, суд враховує відсутність реальної завданої шкоди на час постановлення вироку, оскільки обвинуваченй не скориставсявикраденими коштами. Зазначене вище, дає суду можливість пом`якшити покарання.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що згідно ст.17Закону України«Про виконання рішень із застосування практики Європейського Суду з правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

В п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Цивільні позови у справі не заявлялися.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, - суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначити йому покарання один рік позбавлення волі.

Скасувати накладений арешт ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 29.03.2023 .

Речові докази: 4 купюри номіналом по 50 гривень із серією та номером СТ7749233, ФВ8491936, СЛ3509340, ФЗ5564735, 2 купюри номіналом 20 гривень із серією та номером ЕЖ1456792, ЧБ8339659, 3 купюри номіналом по 10 гривень із серією та номером ЮЕ3508277, КЙ9735241, ЦГ4787453, 2 купюри номіналом по 1 гривні із серією та номером КЗ9155980, УМ7776096- повернути ОСОБА_6 ;

марлевий тампон із РБК- знищити;

гаманець чорного кольору із маркуванням «YILUFA», картка до сім картки НОМЕР_2 , іконка, катка картонна, щіпки для нігтів, банківська картка № НОМЕР_3 , карта для виплат № НОМЕР_4 , пачка сигарет марки «SOBRANIE» з 3 сигаретами середині, металевий карабін, шкіряний ремінець, кусок дроту з вилкою зарядки, мобільний телефон марки LG-D618 с/н НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім карткою № НОМЕР_7 , зарядний пристрій марки «Tecno» модель CL-43BT, запальничка марки «Lion», упаковані в сейф-пакет №4263232 та військовий квиток серія НОМЕР_8 виданий 26.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 - повернути ОСОБА_5 .

Строк відбування покарання рахувати з 25 березня 2023 року, тобто із часу фактичного затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж 60 днів з дня ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1