Номер провадження: 11-кп/813/1363/23
Справа № 501/2994/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду кримінальне провадження № 0000027 за апеляційною скаргою представника ПАТ «СК «Українська Страхова група» - ОСОБА_10 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Речові докази: автомобіль «TOYOTA YARIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоцикл «HONDA LEAD 110», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 173) вирішено залишити власникам, диск з відеозаписом (а.с. 158) зберігати в матеріалах судової справи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 серпня 2022 року на автомобіль «TOYOTA YARIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл «HONDA LEAD 110», реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасований.

Процесуальні витрати у розмірі 10193,58 грн, пов`язані із залученням експертів (а.с.137, 143, 149, 169, 170), стягнуто з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - задоволений частково, та стягнуто на його користь з:

- Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова група» 43941,27 грн - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2197,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди,

- ОСОБА_7 67803,00 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що, 14 серпня 2022 року, приблизно о 19.08 год., в світлий час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті він, керуючи власним технічно справним автомобілем «TOYOTA YARIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, рухаючись по правій смузі для руху проїзної частини вул. Перемоги в м. Чорноморську Одеського району Одеської області, яка призначена для руху в двох напрямках та складається з двох смуг для руху, по одній смузі для руху у кожному напрямку, з боку вул. Олександрійської у напрямку вул. Промислової цього ж міста, ближче до вузької суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі Правила), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, маючи намір змінити напрямок свого руху вправо, здійснити маневр правого повороту, маючи можливість вчасно виявити рух мотоцикла «HONDA LEAD 110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_9 рухався в попутному напрямку по тій самій смузі руху позаду правіше від нього, діючи з необережності у вигляді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, ОСОБА_7 не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пункту 10.1. Правил, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема, особі, яка керувала вищевказаним мотоциклом, в порушення пункту 10.4. Правил перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не дав дорогу мотоциклу, а навпаки став виконувати зазначений маневр, чим створив перешкоду та небезпеку для руху особі, яка керувала цим мотоциклом - ОСОБА_9 , тим самим допустив зіткнення зазначеного мотоциклу з керованим ним автомобілем.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 були спричинені такі тілесні ушкодження: садно задньої поверхні правого ліктьового суглобу; закриті внутрішньосуглобові переломи кісток правої нижньої кінцівки: великогомілкової кістки в нижній третині і виростку малогомілкової кістки зі зміщенням уламків та косий перелом другої плеснової кістки зі зміщенням уламків. Закриті внутрішньосуглобові переломи кісток правої нижньої кінцівки (великогомілкової кістки в нижній третині і виростку малогомілкової кістки зі зміщенням уламків та косий перелом другої плеснової кістки зі зміщенням уламків), як разом так і окремо взяті, за своїм характером і перебігом зазвичай призводять до розладу здоров`я на строк понад три тижні і за цим критерієм, згідно з п.2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Садно задньої поверхні правого ліктьового суглобу за своїм характером і перебігом зазвичай має незначні швидкоплинні наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно з п.2.3.5. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_7 , як водій автомобілю «TOYOTA YARIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 10.1., 10.4. Правил, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди зіткненню вищевказаного мотоцикла «HONDA LEAD 110» із керованим ним автомобілем, грубо порушив вимоги зазначених пунктів Правил.

Допущенні водієм ОСОБА_7 порушення вимог пунктів 10.1., 10.4. Правил перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «СК «Українська Страхова група» - ОСОБА_10 зазначив, що вирок суду першої інстанції є незаконним, в частині вирішення цивільного позову, з таких підстав.

- судом не враховані положення ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якими страховик відшкодовує лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Заявлені витрати на лікування повинні знаходитись в причинно-наслідковому зв`язку з травмами отриманими в результаті ДТП. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом не відшкодовуються;

- поза увагою суду залишилось те, що фіскальні чеки на купівлю медичних препаратів повинні містити назву препаратів, якщо в фіскальних чеках вказується лише загальна група препаратів до таких чеків мають надаватися товарні чеки, з вказаними назвами препаратів. Чеки, які не містять конкретної назви медичних препаратів або медичних послуг, благодійні внески і т.д. не відшкодовуються. Отже, певна кількість препаратів не призначалась Позивачу, оскільки матеріали судової справи не містять документів, які це підтверджують;

- ПАТ «СК «УСГ» надавало до суду першої інстанції кощторис витрат, які підтверджені у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак, суд не дослідив в судовому засіданні та не взяв до уваги вищевказаний кощторис у якому чітко визначені медичні препарати які призначались та які були придбані для лікування Позивача.

- ПАТ «СК «УСГ» вважає, що певна кількість матеріальних витрат на лікування ОСОБА_9 поніс ОСОБА_11 (син Позивача), а тому після ухвалення рішення у кримінальні справі та наявності підстав для виплати страхового відшкодування, ПАТ «СК «УСГ» відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має відшкодувати збитки саме особі як їх понесла, а не Позивачу;

- загальний розмір шкоди, заподіяної здоров`ю ОСОБА_9 по підрахункам ПАТ «СК «Українська страхова група» складає 36018,92 грн. (витрати на лікування). Тому, розрахунок моральної шкоди відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен становити 1800,95 грн.

Таким чином, ПАТ «СК «УСГ» вважає, що суд першої інстанції незаконно, безпідставно та необгрунтовано стягнув з ПАТ «СК «УСТ» на користь ОСОБА_9 2197,00 грн. моральної шкоди та 43941,27 грн - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Посилаючись на наведені доводи, представник ПАТ «СК «Українська страхова група» просить дослідити докази у провадженні та змінити вирок суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову потерпілого до ПАТ «СК «УСТ» та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ПАТ «СК «УСГ» що перевищують 36 018,92 грн. матеріальної шкоди і 1 800,95 грн. грн. моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 та прокурора заперечували проти апеляційної скарги.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України проведено за відсутності апелянта, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права представника ПАТ «СК «Українська Страхова група» на доступ до правосуддя.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «СК «Українська страхова група», який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, прокурора, який просив залишити вирок без змін, натомість, апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, наведених у вироку.

Судом встановлено, що своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, учасниками провадження не оскаржуються.

Мотивуючи у вироку необхідність задоволення цивільного позову, зокрема, до ПАТ «СК «Українська страхова група», суд першої інстанції послався на наступне.

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року за клопотанням сторони захисту до участі у кримінальному провадженні як цивільного співвідповідача залучено ПАТ «СК «Українська Страхова група».

Представник ПАТ «СК «Українська Страхова група» надав суду відзив на позов потерпілого (а.с.91-95), в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх передчасність, оскільки станом на час отримання копії позову кримінальне провадження розглядається Іллічівським міським судом Одеської області та рішення за результатами розгляду справи не ухвалене. За таких обставин рішення щодо виплати (невиплати) страхового відшкодування, згідно з відзивом, страхова компанія прийматиме після набрання вироком суду законної сили. Крім того, представник цивільного співвідповідача вважає документально підтвердженими витрати на лікування потерпілого у сумі 36018,92 грн. та вважає, що розмір відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди має складати 1800,95 грн.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «СК «УСГ» надавало до суду першої інстанції кошторис витрат, які підтверджені у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак, суд не дослідив в судовому засіданні та не взяв до уваги вищевказаний кошторис, у якому чітко визначені медичні препарати які призначались та які були придбані для лікування Позивача, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, 20.01.2023 року ПАТ «СК «УСГ» надіслало на адресу суду відзив на позовну заяву, до якої доданий кошторис витрат на лікування, виготовлений ПАТ «СК «УСГ» та підписаний начальником з врегулювання збитків Південного регіону (а.с. 96).

Згідно ч.1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема, 7) чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Згідно журналу судового засідання від 02.02.2023 року, головуючим суддею було оголошено про надходження відзиву на позовну заяву та прийнято рішення про його долучення до матеріалів справи (а.с. 186).

Таким чином, доводи апелянта про неврахування відзиву, а також наданого кошторису, є голослівними, оскільки під час апеляційного розгляду порушень процесуального закону під час прийняття та оцінки доводів цивільного відповідача, не встановлено.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується його власником, якщо він не доведе, що шкода заподіяна в результаті непереборної сили або наміру потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що доказами у справі підтверджуються підстави для задоволення цивільного позову.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність обвинуваченого була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова група» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2107889, укладеним на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон).

Згідно з цим полісом у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого у таких розмірах: 260000,00 грн - за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 130000,00 грн - за шкоду, заподіяну майну (а.с.132).

Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження заявленого у позові розміру шкоди, потерпілим до позовної заяви долучено копії квитанцій та чеків (а.с.53-72).

Однак серед наданих потерпілим документів наявні чеки на придбання продуктів харчування та препаратів, використання яких для лікування потерпілого внаслідок ДТП не доведено (чек № (а.с.65), чек №0031584, чек на суму 407 грн (а.с.68), чеки на а.с.69, чек №010 на а.с.70, чеки на а.с.72), або незрозуміло що саме оплачено наданими чеками (чеки на 99 грн. та на 890,72 грн. (а.с.68).

Таким чином сума документально підтверджених витрат на лікування потерпілого складає 43941,27 грн, що охоплюється передбаченим полісом розміром страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю (а.с.132, 182).

Таким чином документально підтверджені витрати на лікування потерпілого у розмірі 43941,27 грн., які підлягають стягненню в повному обсязі зі страховика - ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова група».

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, апеляційний суд вважає, що наданий ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова група» кошторис, в якому страховик вважає підтвердженими витрати на лікування потерпілого у сумі 36018,92 грн. та вважає, що розмір відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди має складати 1800,95 грн., у розумінні положень КПК України не може бути використаний як доказ у справі, а є власним тлумаченням цивільного відповідача розміру заявленої шкоди.

При цьому, апеляційний суд враховує, що під час судового, в тому числі і апеляційного розгляду, від ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова група» клопотань про призначення експертиз у справі, в тому числі щодо наслідкового зв`язку між призначеним лікуванням та витратами потерпілого, не надходило.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, потерпілому також було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася в його моральних стражданнях, погіршенні його психічного й фізичного здоров`я та в істотній зміні його нормальних життєвих зв`язків, як вбачається з наданих матеріалів, потерпілий продовжує лікування до цього часу.

Суд вважав, що з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань потерпілого, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, наявність у нього утриманця, суд вважає, що на користь потерпілого слід стягнути з нього 70000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В цій частині вирок суду не оскаржується.

Також, суд прийшов до висновку, оскільки сума документально підтверджених витрат на лікування потерпілого становить 43941,27 грн, то завдана злочином моральна шкода, відповідно до ст. 26-1 Закону, підлягає стягненню зі страховика у сумі 2197,00 грн., різниця між визначеним судом розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 67803,00 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого.

Апеляційний суд погоджується із встановленим розміром матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає стягненню із страховика.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що ПАТ «СК «УСГ» вважає, що певна кількість матеріальних витрат на лікування ОСОБА_9 поніс ОСОБА_11 (син Позивача), а тому після ухвалення рішення у кримінальні справі та наявності підстав для виплати страхового відшкодування, ПАТ «СК «УСГ» відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має відшкодувати збитки саме особі як їх понесла, а не Позивачу.

Згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Оскільки сином ОСОБА_9 - ОСОБА_11 понесені витрати на лікування потерпілого, який на час придбання ліків знаходився в лікарні та не міг самостійно пересуватись, тому саме на його користь слід стягнути матеріальну шкоду, що підтвердив у судовому засіданні апеляційного суду потерпілий.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Разом з тим, в поданій представником ПАТ «СК «Українська Страхова група» - ОСОБА_10 апеляційній скарзі зазначалось, що судом 1-ої інстанції надана невірна оцінка фактичним обставинам справи щодо задоволення цивільного позову до страховика, та в прохальній частині він однією фразою просив дослідити всі матеріали провадження.

Натомість, в апеляційній скарзі, обвинуваченим взагалі не вказано, в чому підлягає неповнота або порушення судом 1-ої інстанції при досліджені всіх обставин, та на яких, передбачених законом підставах, а всі їх доводи фактично зводились до незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Разом з тим, під час судового розгляду судом 1-ої інстанції ретельно були досліджені та вирішені по суті клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами вказаних вище слідчих дій та надана ним оцінка. Апеляційним судом не надається інша оцінка доказам у справі, у зв`язку з чим немає необхідності у повторному дослідженні всіх письмових доказів кримінального провадження.

Таким чином, доводи представника ПАТ «СК «Українська Страхова група» щодо недоведеності суми стягнутої шкоди спростовуються сукупністю обставин справи, встановлених під час судового та апеляційного розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок в частині часткового задоволення цивільного позову та стягнення сум шкоди з ПАТ «СК «Українська Страхова група» законним, обґрунтованим та справедливим, у зв`язку з чим апеляційна скарга страховика не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 128-129, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «СК «Українська Страхова група» - ОСОБА_10 залишити без задоволення

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2023 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4