ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/197/21
УХВАЛА

"06" липня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши подання начальника Дніпровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, освіта середня технічна, не працюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн,

В С Т А Н О В И В

27.06.2023 року начальник Дніпровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з поданням, в якому просить вирішити питання про давність виконання судового рішення, а саме: вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили 23.03.2021 року.

В обґрунтування подання зазначила, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Засуджений до органу пробації не прибув, про сплату игграфу у встановлені законом строки не повідомив.

У зв`язку з чим, 23.04.2021 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надіслано подання відносно ОСОБА_6 для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Ухвалою суду від 11.05.2021 року подання органу пробації задоволено, несплачену суму штрафу засудженому розстрочено на шість місяців, зі сплатою щомісячно в дохід держави по 141,67 грн, з наданням до 28 числа кожного місяця квитанції про сплату визначеної частини штрафу. Однак, засуджений до органу пробації за направленим йому повідомленням, не прибув, жодного документу про сплату частини штрафу не надав.

29.06.2021 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області направлено подання про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі в зв`язку відсутністю інформації від засудженого про сплату визначеної частини штрафу понад 2 місяці. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 року в задоволенні подання органу пробації відмовлено, у зв`язку з досягненням ОСОБА_6 пенсійного віку.

У своїх письмових поясненнях від 05.08.2021, 18.11.2021, 08.04.2022, 01.12.2022 року засуджений ОСОБА_6 , зазначав, що знав про необхідність сплати штрафу, але не мав коштів для сплати штрафу, так як є особою пенсійного віку, але пенсію не отримує, живе за рахунок молодшого брата.

16.05.2022 року до ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП України у Дніпропетровській області направлено подання щодо вирішення питання притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності відповідно до вимог ч. 1 ст. 389 КК України.

Згідно з витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наданих територіальним відділенням поліції 23.06.2022 року, встановлено, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , відомості про яке внесене до Реєстру 19.05.2022 року, закрито 24.06.2022 року на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.

Суд, вислухавши прокурора, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили 23.03.2021 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Дніпровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,

У Х В А Л И В

Подання начальника Дніпровського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1