Справа № 577/3102/23
Провадження № 1-кп/577/344/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану за наступних обставин.
06.06.2023 року приблизно о 18.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , помітив біля входу до вказаного господарства велосипед «YAZOO» моделі ZE20, належний ОСОБА_5 . Переслідуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вирішив неправомірно заволодіти вказаний велосипед з метою обернути викрадене на власну користь.
Реалізуючи злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, розуміючи що за Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 (затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX ) строком до 18.08.2023 року, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, впевнившись у таємності злочинних дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб заволодів вищевказаним велосипедом яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/7766-ТВ вартість викраденого велосипеду марки «YAZOO» моделі ZE20, станом на 06.06.2023 року, становить 5266 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і підтвердив скоєння крадіжки велосипеду у день, час, за обставин і в спосіб викладених вище. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати.
Потерпіла ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду, будь-яких претензій до підсудного не має.
Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши ОСОБА_4 , що у такому разі відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання винуватості та правильному розумінні суті обвинувачення, суд дійшов висновку про необхідності призначення покарання.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До пом`якшуючих - слід віднести щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, приймав участь у захисті Батьківщини про що свідчить статус учасника бойових діях.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
За висновком органу пробації існує середні ризики повторності злочину та небезпеки для суспільства, а виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення або обмеження волі.
Наведені пом`якшуючи відповідальність обставини, відсутність обтяжуючих, добровільне відшкодування збитків, наявність постійного місця роботи і статусу учасника бойових дій, позитивні характеристики, раніше не судимий істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, надає можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, а саме - штрафу.
Понесені процесуальні витрати необхідно стягнути з підсудного.
Керуючись: ст.ст. 124, 325, 368, 370, 371 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави понесені процесуальні витрати в розмірі 717 грн. 00 коп.
Речовий доказ - велосипед марки «YAZOO» моделі ZE20, який знаходиться на зберіганні власника ОСОБА_5 , залишити останній скасувавши раніше накладений арешт.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1