Справа № 201/7134/23
Провадження № 1-кс/201/2745/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Новопсковського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про обрання на підставі частини шостої статті 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новопсков Новопсковського (нині-Старобільського) району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 13.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000019 від 13.01.2023 за фактом здійснення ОСОБА_4 пропаганди у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, а також у впровадженні стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, встановлено, що підозрюваний, будучи громадянином України, приблизно у квітні-травні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на території Новопсковської селищної ради Старобільського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - Російської Федерації та так званої «Луганської Народної Республіки», умисно, добровільно зайняв посаду «директора державної освітньої установи «Новопсковський аграрний коледж», з метою здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти. Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_4 , перебуваючи на території ввіреної йому Державної освітньої установи, у відповідності до ст. 59 Закону «Про освіту» від 30.09.2016 так званої «Луганської Народної Республіки», в присутності батьків та учнів, здійснював видачу дипломів про середню професійну освіту Луганської Народної Республіки випускникам вищевказаної державної освітньої установи, чим впровадив стандарти освіти держави-агресора. Водночас підозрюваний до початку вересня 2022 року спланував, підготував та організував освітній процес, у очолюваній ним державній освітній установі, у відповідності до ст. 15 вищевказаного закону так званої «Луганської Народної Республіки», що стало наслідком викладання і вивчення державної мови Луганської Народної Республіки в рамках освітніх програм із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України. Крім того ОСОБА_4 , будучи «директором Державної освітньої установи середньої професійної освіти Луганської Народної Республіки «Новопсковський аграрний коледж», перебуваючи на території ввіреної йому Державної освітньої установи, розташованої за адресою: Луганська область, Старобільський район, смт Новопсков, вулиця Леніна, 16, під час проведення урочистого масового заходу «Ярмарка працевлаштування», яка відбулася 13 квітня 2023 року, запрошував студентів на навчання до закладу, зазначивши про те, що з 10 травня 2022 року почав працювати так званий «Новопсковський аграрний коледж» за діючими законами, програмами російського законодавства, тим самим здійснив пропаганду у вказаному закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України.

Так, прокурор просила здійснювати розгляд поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України враховуючи достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також те, що йому було повідомлено про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. При цьому прокурор посилалась на те, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного є запобігання спробам вчинити останнім дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та наполягала на обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України за його відсутності, враховуючи, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України і йому було повідомлено про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а отже є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Розглянувши доводи прокурора, а також дослідивши подане клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить до таких правових висновків з наступних підстав.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на доведення прокурором наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя вважає за можливе здійснення розгляду поданого клопотання за відсутності підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

При цьому слід вважати, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного відповідно до ст. 42 КПК України та в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу як особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок перебування на тимчасово окупованій території України, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом опублікування письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У такий спосіб та відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України вказана особа з моменту опублікування письмового повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора вважається такою, яка належним чином повідомлена про підозру.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, а також у впровадженні стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: протоколів допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили факт добровільного зайняття ОСОБА_4 посади «директором Державної освітньої установи середньої професійної освіти Луганської Народної Республіки «Новопсковський аграрний коледж»; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_5 , яка вказала на фотознімок ОСОБА_4 , як на особу, яку вона впізнала; протоколів огляду комп`ютерних даних від 09 лютого 2023 року, 15 квітня 2023 року, 27 квітня 2023 року, якими зафіксовано інформацію, розміщену в мережі Інтернет, щодо здійснення ОСОБА_4 на посаді «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Біловодська середня школа № 1» дій, спрямованих на пропаганду у закладах освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, та впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_4 до інкримінованого злочину та його перебування на тимчасово окупованій території Луганської області. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 01 травня 2023 року № 254/2023 (затверджений Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ)), то за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 3 ст. 111-1 КК України, у вчиненні яких підозрюється останній, належать до категорії злочинів проти основ національної безпеки України, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема доведеність означених підстав підтверджується, по-перше, встановленими фактичними обставинами та вагомістю наявних доказів про вчинення в умовах воєнного стану підозрюваним ОСОБА_4 злочину проти основ національної безпеки України на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), по-друге, внаслідок перебування останнього на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим оголошено його розшук, що під час дії воєнного стану значно підвищує ризик здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності такої особи, що відповідно може стати наслідком ускладнення відшукання підозрюваного, знищення, схову або спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а отже існують обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вжити спроби протиправно перешкоджати кримінальному провадження та досягненню його дієвості, а також доводить ймовірність продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності проти основ національної безпеки України. Тобто спосіб вчинення цього злочину дає підстави вважати, що підозрюваний задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_4 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан та відсутність судимостей у нього. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії цієї ухвали не зазначається.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання якого і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слід розглянути за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 135, 176-178, 183-197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 15 годині 30 хвилин 23 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1