Єд. унік. № 243/2501/23
Провадження № 1-кп/243/662/2023
У Х В А Л А

про призначення кримінального провадження до судового розгляду

28 червня 2023 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001353 від 01 травня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Астрахань Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, номер обслуги мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 2 місяці без визначення застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу, але просила визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу, зазначив, що не бачить сенсу в подальшому утриманні під вартою, а у разі його звільнення він буде направлений до своєї військової частини.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.05.2023 до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161040 грн.,на підставі встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій.

Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов?язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , який сталих соціальних зв`язків не має, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, встановивши ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, суд приходить до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, адже дії ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у вчиненні тяжкого злочину та військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, щодо переховування від суду (у разі їх вчинення) утворять склад іншого злочину, кваліфікованого за ч.5 ст. 407 або ч.4 ст. 408 КК України.

Однак, суд на даний час не вбачає наявності ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений, не перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, гіпотетично хоча і матиме змогу здійснювати незаконний вплив на свідків, які спільно з ним проходили військову службу, однак мета здійснення такого впливу у нього відсутня. Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що він не лише визнав свою причетність до інкримінованого злочину, але й щиро розкаявся у вчиненому.

Положенням ч.7 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 402 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам, тому суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею було визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161040 грн.Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для зміни ухваленого рішення, оскільки застава у такому розмірі відповідає межі застави, встановленій п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, та особі обвинуваченого. Також суд вважає необхідним у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, зокрема, щодо повернення до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де він наразі проходить військову службу, та заборони відлучатися з місця проходження служби без дозволу прокурора, суду.

В порядку підготовки справи до розгляду прокурором заявлено про необхідність розглядати справу у закритому судовому засіданні, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про місцеперебування підрозділів ЗСУ. Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Положенням ст.27 КПК України визначено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні лише у разі якщо, зокрема, здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. З метою запобігання зовнішній та внутрішній загрозі безпеки України, з метою не розголошення відомостей щодо місця розташування підрозділів ЗСУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також інформації, поширення якої може завдати шкоди інтересам держави, суд вважає необхідним розгляд даного кримінального провадження здійснювати у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, суд приходить до висновку, що:

1)дана справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області;

2) справа підлягає розгляду у закритому судовому засіданні;

3) до судового розгляду необхідно викликати учасників судового провадження;

4) підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Згідно ч. 1 ст. 3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Відповідно до ч. 2 ст. 3141 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, тому необхідно зобов`язати орган з питань пробації скласти, відповідно до ст. 9 Закону України Про пробацію, досудову доповідь - письмову інформацію для суду, що характеризує обвинуваченого.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_2 , суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч.1 ст.336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, до судового розгляду, а судовий розгляд здійснювати у режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 05 липня 2023 року о 15-00 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , проведення якої доручити ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у м. Павлоград Дніпропетровської області.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті, строком на 60 діб, тобто до 26 серпня 2023 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040,00 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 26 серпня 2023 року включно.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою прокурора або суду у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися з місця проходження військової служби або з місця проживання (перебування) без дозволу прокурора, суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування);

4) повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі він проходить військову службу.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

Доручити представнику органу персоналу пробації підготувати, відповідно до ст. 9 Закону України Про пробацію, досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 , яку подати до суду в строк до 10 липня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали направити для виконання ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у м. Павлоград Дніпропетровської області, Павлоградському міськрайонному відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 28.06.2023 о 13-55 год.

Суддя ОСОБА_1