Справа № 161/9397/23
Провадження № 1-кп/161/1092/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 серпня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001107, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клепачів Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2023 року, о 20 годині 43 хвилини, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Рівненській в напрямку пр. Відродження м. Луцька зі сторони вул. Теремнівської, зі швидкістю 30 км/год., під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується навпроти буд. № 123 вул. Рівненської в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю, тим самим не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши пункти 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , 1956 року народження, яка здійснювала перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході з ліва на право відносно руху транспортного засобу, та здійснив наїзд на останню.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_5 , 1956 року народження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 267 від 18.05.2023, тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового внутрішньосуглобового перелому проксимальних епіметафізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий перелом тіла грудини без зміщення, закритий перелом крижової кістки справа, обох сідничних кісток та лобкової кістки зліва, рана на волосяній ділянці голови, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння переломів кісток необхідний час більше 21-ї доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та повністю підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що збитки завдані потерпілій та закладу охорони здоров`я відшкодував в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку з їхнім примиренням з потерпілою, оскільки ним повністю відшкодовано завдані збитки, як потерпілій, так і закладу охорони здоров`я, він щиро розкаявся у вчиненому, а кримінальне правопорушення, перебачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, є необережним та вчинене ним вперше.

Потерпіла ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала та підтвердила, що завдані їй збитки відшкодовано в повному обсязі, будь-яких претензій до останнього не має, тому також просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з їхнім примиренням.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, пояснення потерпілої та обвинуваченого, які просили звільнити останнього від кримінальної відповідальності, ствердивши про їхнє примирення та повне відшкодування завданих збитків, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001107, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження, з огляду на наступне.

Так, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та вчинене з необережності, без обтяжуючих обставин, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, завдані ним збитки потерпілій та закладу охорони здоров`я відшкодував в повному обсязі, потерпіла жодних претензій не має, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їхнім примиренням, про що заявила безпосередньо в судовому засіданні, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 46 КК України та ч. 3 ст. 288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно ст. 100 КПК України речові докази, відповідно, залишити в матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю законному володільцю.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, - скасувати.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0001107 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

-диск - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль марки «Audi A4», н.з. НОМЕР_1 - повернути за належністю законному володільцю.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2023 - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1