Справа № 693/1088/20
Провадження № 1-кп/693/29/23
В И Р О К

Іменем України

18.07.2023 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000446 від 29 вересня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Конела Жашківського району Черкаської області, одруженого, з вищою освітою, працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

ОСОБА_3 , працюючи на посаді Бузівського сільського голови Жашківського району Черкаської області вчинив умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, за наступних обставин.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18.04.2018 року у справі №693/145/18 задоволено позов ОСОБА_7 до Бузівської сільської ради Жашківського району та ОСОБА_3 про поновлення на роботі, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заборгованості заробітної плати за час вимушеного прогулу, яке підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та стягненні заборгованості заробітної плати. Рішення суду набрало законної сили 19.05.2018 року після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На підставі вказаного рішення 23.04.2018 року Жашківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист, який для негайного виконання направлено до Жашківського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, яким 21.05.2018 року відкрито виконавче провадження №56443129, про що того ж дня повідомлено в установленому порядку боржника - ОСОБА_3 листом головного державного виконавця Жашківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області за № 9454.

Водночас, ОСОБА_3 , діючи умисно, з 21.05.2018 року по 21.10.2020 року, перебуваючи за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_1 , рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.04.2018 у справі №693/145/18 не виконував.

Розуміючи соціальне значення ухилення від виконання вказаних дій та його соціальну шкідливість, однак бажаючи не здійснювати їх та домогтися невиконання вказаного судового акту, з мотивів особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 , ОСОБА_3 маючи реальну можливість виконати рішення суду відповідно до законодавства про

поновлення її на посаді спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, не маючи фактичних перешкод, не видав відповідного розпорядження та не забезпечив внесення відповідного запису до трудової книжки останньої.

Крім того, рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 07.05.2018 року у справі №693/144/18 задоволено позов ОСОБА_8 до Бузівської сільської ради Жашківського району та ОСОБА_3 про поновлення на посаді працівника з військового обліку Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заборгованості заробітної плати за час вимушеного прогулу, яке підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та стягнення заборгованості заробітної плати. Рішення суду набрало законної сили 07.06.2018 року після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На підставі вказаного рішення 14.05.2018 року Жашківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист, який для негайного виконання направлено до Жашківського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, яким 21.05.2018 року відкрито виконавче провадження №56441516, про що того ж дня повідомлено в установленому порядку боржника - ОСОБА_3 листом головного державного виконавця Жашківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області за №9451.

Водночас, ОСОБА_3 повторно, діючи умисно, з 07.06.2018 року по 21.10.2020 року, перебуваючи за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_1 , рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 07.05.2018 року у справі №693/144/18 не виконував.

Розуміючи соціальне значення ухилення від виконання вказаних дій та його соціальну шкідливість, однак бажаючи не здійснювати їх та домогтися невиконання вказаного судового акту, з мотивів особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , ОСОБА_3 маючи реальну можливість виконати рішення суду відповідно до законодавства про поновлення її на посаді працівника з військового обліку Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, не маючи фактичних перешкод, не видав відповідного розпорядження та не забезпечив внесення відповідного запису до трудової книжки останньої.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання рішень суду, що набрали законної сили, вчиненого службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Судом досліджені і проаналізовані письмові матеріали кримінального провадження, а саме:

1. Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.04.2018 року (справа № 693/145/18), яким задоволено позов ОСОБА_7 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_3 про поновлення на роботі, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади № 3-18 від 18 січня 2018 року «Про фактичне звільнення ОСОБА_7 ».

ОСОБА_7 поновлено на посаді спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Стягнуто з Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області на користь ОСОБА_7 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з часу її незаконного звільнення до ухвалення рішення суду, тобто, з 18.01.2018 року по 18 квітня 2018 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць (том 1 арк. с. 206-208).

2. Виконавчий лист від 23.04.2018 року виданий Жашківським районним судом Черкаської області у справі № 693/145/18, в якому зазначено «Суд вирішив (присудив): ОСОБА_7 поновити на посаді спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.»

Боржник - Бузівська сільська рада Жашківського району Черкаської області (том 1 арк. с. 188).

3. Виконавче провадження № 56443129 по виконанню виконавчого листа, виданого 23.04.2018 року:

3.1. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2018 року № 56443129 по виконанню виконавчого листа, виданого 23.04.2018 року, боржником визначена Бузівська сільська рада (том 2 арк. с. 107);

3.2. Заяву від 21.05.2018 року про відстрочку виконання судового рішення від Бузівської сільської ради за підписом сільського голови ОСОБА_3 , в якому зазначено, що зважаючи на висновки суду першої інстанції вбачається, що всі зобов`язання по даному рішенню стосуються Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади, як колективного органу місцевого самоврядування, а тому дане рішення має бути доведено до відома депутатів та Рада має ухвалити відповідні рішення по судовому рішенню.

Зважаючи на вище викладене вбачається за необхідне скликати сесію Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади, де будуть ухвалені відповідні рішення…. (том 2 арк. с. 114).

До заяви додано розпорядження № 65-18 від 21.05.2018 року про скликання дев`ятої (чергової) сесії Бузівської сільської ради VII скликання (том 2 арк. с. 115) та проект рішення № 9- /VII від 08.06.2018 року про внесення зміни до структури та чисельності виконавчого апарату сільської ради (том 2 арк. с. 116);

3.3. Вимогу державного виконавця № 8862 від 15.06.2018 року, якою державний виконавець вимагає від голови Бузівської сільської ради в строк до 22.06.2018 року поновити на посаді ОСОБА_7 (том 2 арк. с. 119);

3.4. Заяву щодо відповіді на вимогу № 8862 (том. 2 арк. с. 112);

3.5. Вимогу виконавця № 9352 від 06.08.2018 року, якою державний виконавець вимагає в строк до 16.08.2018 року поновити на посаді ОСОБА_7 (том. 2 арк. с. 120-121);

3.6. Заяву щодо відповіді на вимогу № 9352, в якої, зокрема, зазначено, що голова Бузівської сільської ради не може прийняти роботу працівника, посада якого була скасована Бузівською сільською радою (том 2 арк. с. 122). До заяви додана копія рішення № 2-8/VII Бузівської сільської ради від 29.11.2017 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том 2 арк. с. 123);

3.7. Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 56443129, якою за невиконання законних вимог державного виконавця накладено на посадову особу Бузівської сільської ради с. Бузівка ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн (том 2 арк. с. 126);

3.8. Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 56443129, якою за невиконання законних вимог державного виконавця накладено на посадову особу Бузівської сільської ради с. Бузівка ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 6800 грн. (том 2 арк. с. 128);

4. Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 07.05.2018 року (справа № 693/144/18), яким задоволено позов ОСОБА_8 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_3 про поновлення на роботі, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Бузівської сільської об`єднаної

територіальної громади № 2-18 від 18 січня 2018 року «Про фактичне звільнення ОСОБА_8 ».

ОСОБА_8 поновлено на посаді працівника з військового обліку Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Стягнуто з Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області на користь ОСОБА_8 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18.01.2018 року з часу її незаконного звільнення до моменту фактичного поновлення на роботі.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць (том 2 арк. с. 140-142).

5. Виконавче провадження № 56441516 по виконанню виконавчого листа, виданого 14.05.2018 року:

5.1. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2018 року № 56441516 по виконанню виконавчого листа, виданого 14.05.2018 року, боржником визначена Бузівська сільська рада (том 2 арк. с. 83);

5.2. Заяву від 29.05.2018 року про відстрочку виконання судового рішення від Бузівської сільської ради за підписом сільського голови ОСОБА_3 , в якому зазначено, що зважаючи на висновки суду першої інстанції вбачається, що всі зобов`язання по даному рішенню стосуються Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади, як колективного органу місцевого самоврядування, а тому дане рішення має бути доведено до відома депутатів та Рада має ухвалити відповідні рішення по судовому рішенню.

Зважаючи на вище викладене вбачається за необхідне скликати сесію Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади, де будуть ухвалені відповідні рішення…. (том 2 арк. с. 85).

До заяви додано розпорядження № 65-18 від 21.05.2018 року про скликання дев`ятої (чергової) сесії Бузівської сільської ради VII скликання (том 2 арк. с. 86) та проект рішення № 9- /VII від 08.06.2018 року про внесення зміни до структури та чисельності виконавчого апарату сільської ради (том 2 арк. с. 87);

5.3. Вимогу виконавця № 9353 від 06.08.2018 року, якою державний виконавець вимагає в строк до 16.08.2018 року поновити на посаді ОСОБА_7 (том. 2 арк. с. 120-121);

5.4. Заяву щодо відповіді на вимогу № 9353, в якої, зокрема, зазначено, що голова Бузівської сільської ради не може прийняти роботу працівника, посада якого була скасована Бузівською сільською радою (том 2 арк. с. 94). До заяви додана копія рішення № 2-8/VII Бузівської сільської ради від 29.11.2017 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том 2 арк. с. 93);

5.5. Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 56441516, якою за невиконання законних вимог державного виконавця накладено на посадову особу Бузівської сільської ради с. Бузівка ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн. (том 2 арк. с. 99);

5.6. Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 56441516, якою за невиконання законних вимог державного виконавця накладено на посадову особу Бузівської сільської ради с. Бузівка ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 6800 грн (том 2 арк. с. 97);

6. Стенограму 9-ї (чергової) сесії Бузівської сільської ради VII скликання, яка відбулась 08.06.2018 року (том 2 арк. с. 55-62). ОСОБА_3 при розгляді двадцять другого питання запропоновано на виконання рішення суду розглянути питання щодо внесення змін до структури та ввести посади спеціаліста-землевпорядника та працівника з військового обліку, оскільки він, як сільський голова, не може видати розпорядження про поновлення на роботі на посаді, яка не внесена до структури апарату.

Шляхом голосування вирішено відкласти дане питання (том 2 арк. с. 61-62).

7. Відомість по присутність на засіданні сесії депутатів Бузівської сільської ради, відповідно якої ОСОБА_7 не брала участі у засіданні (том 2 арк. с. 65).

8. Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.06.2020 року

(справа 693/145/18) про роз`яснення рішення суду, якою задоволено заяву Бузівського сільського голови ОСОБА_3 про роз`яснення рішення суду.

Роз`яснено рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.04.2018р. за позовом ОСОБА_7 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_3 про поновлення на роботі, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу по справі №693/145/18, виходячи з того, що роботодавець має вчинити наступні дії:

- скликати сесію депутатів Бузівської сільської ради (п.8 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»), на якому вирішити питання щодо скасування розпорядження Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади 2-18 від 18 січня 2018 року «Про фактичне звільнення ОСОБА_7 » та внесення змін до штатного розпису за його пропозицією відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання (п.6 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»);

- на підставі винесеного рішення Бузівської сільської ради, видати наказ про внесення змін до штатного розпису, тобто ввести посаду, яку працівник обіймав до звільнення (оскільки штатний розпис - це документ, що встановлює на підприємстві структуру, кількість штатних одиниць і посадові оклади працівників);

- видати наказ про поновлення працівника на роботі;

- внести зміни до трудової книжки працівника (п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58), зокрема визнати недійсним запис про звільнення, та кадрових документів;

- оплатити час вимушеного прогулу (п.2 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України);

- допустити працівника до виконання попередніх обов`язків (том. 2 арк. с. 170-173).

9. Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 15.06.2020 року (справа 693/144/18) про роз`яснення рішення суду, якою задоволено заяву Бузівського сільського голови ОСОБА_3 про роз`яснення рішення суду.

Роз`яснено рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 07.05.2018р. за позовом ОСОБА_8 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_3 про поновлення на роботі, скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу по справі №693/144/18, виходячи з того, що роботодавець має вчинити наступні дії:

- Бузівському сільському голові ОСОБА_3 необхідно скликати сесію депутатів Бузівської сільської ради (п.8 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»), на якому вирішити питання щодо скасування розпорядження Бузівської сільської об`єднаної територіальної громади №2-18 від 18 січня 2018 року «Про фактичне звільнення ОСОБА_8 » та внесення змін до штатного розпису за його пропозицією відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання (п.6 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»);

- на підставі винесеного рішення Бузівської сільської ради, видати наказ про внесення змін до штатного розпису, тобто ввести посаду, яку працівник обіймав до звільнення (оскільки штатний розпис - це документ, що встановлює на підприємстві структуру, кількість штатних одиниць і посадові оклади працівників);

- видати наказ про поновлення працівника на роботі;

- внести зміни до трудової книжки працівника (п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58), зокрема визнати недійсним запис про звільнення, та до кадрових документів;

- оплатити час вимушеного прогулу (п.2 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України);

- допустити працівника до виконання попередніх обов`язків (том 2 арк. с. 178-181).

10. Протокол та стенограму 36-ї (чергової) сесії сільської ради VII скликання від 15

червня 2020 року, на якій поставлено на голосування та не прийнято рішення «Про внесення змін до структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том. 2 арк. с. 204-231).

11. Протокол та стенограму 38-ї (чергової) сесії сільської ради VII скликання від 10 серпня 2020 року, на якій поставлено на голосування та не прийнято рішення «Про внесення змін до структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том. 2 арк. с. 208-218).

12. Протокол та стенограму 39-ї (чергової) сесії сільської ради VII скликання від 16 вересня 2020 року, на якій поставлено на голосування та не прийнято рішення «Про внесення змін до структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том. 2 арк. с. 194-203).

13. Протокол та стенограму 40-ї (позачергової) сесії сільської ради VII скликання від 21 жовтня 2020 року, на якій прийнято рішення «Про внесення змін до структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» (том 2 арк. с. 183-186).

14. Рішення «Про внесення змін до структури та чисельності апарату Бузівської сільської ради» від 21 жовтня 2020 року № 40-1/VII (том 2 арк. с. 189).

15. Розпорядження Бузівського сільського голови від 21 жовтня 2020 року № 118-к яким поновлено ОСОБА_8 на посаді працівника з військового обліку Бузівської сільської ради з 18 січня 2018 року (том 2 арк. с. 190).

16. Розпорядження Бузівського сільського голови від 21 жовтня 2020 року № 119-к, яким поновлено ОСОБА_7 на посаді спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради з 18 січня 2018 року (том 2 арк. с. 191).

В судовому засіданні допитані свідки:

ОСОБА_11 , яка показала, що працювала головним державним виконавцем Жашківського районного відділу державної виконавчої служби. На виконанні знаходилися виконавчі листи, видані Жашківський районним судом Черкаської області про поновлення на роботі потерпілих. Свідок зазначила, що не пам`ятає, чи надходили від ОСОБА_12 заяви про відстрочку виконання рішення. Відповідей на такі заяви нею не складалися. ОСОБА_12 говорив, що для виконання рішення необхідне рішення сесії, але сесія за таке рішення не голосувала. Ухвалу про роз`яснення судового рішення вона не бачила.

ОСОБА_13 , яка показала, що була присутня на трьох сесіях сільської ради. Стверджує, що питання про поновлення на роботі потерпілих не розглядалося, не пам`ятає, які саме питання виносилися на голосування.

ОСОБА_14 , яка показала, що була присутня на засіданнях сільської ради. Які саме питання розглядалися вона не пам`ятає, але тиску на депутатів не було, всі вільно висловлювалися.

ОСОБА_15 , яка показала, що була депутатом сільської ради. Їй було відомо про рішення суду, запитувала у голови, чому не виноситься питання. Підтвердила, що у відомостях про присутність на засіданні сесії саме її підпис (том 2 арк. с. 187, 204, 219, 232). Самостійно питання на розгляд сесії не виносила.

ОСОБА_16 , яка показала, що працювала інспектором з кадрів Бузівської сільської ради у 2018-2021 роках. Звільнення потерпілих відбулося до її виходу на роботу. В колективі була нормальна обстановка, робочі відносини. ОСОБА_12 не конфліктний. Рішення суду про поновлення на роботі не бачила. Потерпілі до неї не зверталися. Звернулися вже у 2020 році, вона оформляла поновлення на роботі.

ОСОБА_17 , який показав, що працював депутатом Бузівської сільської ради. У 2017 році, після об`єднання громад, на сесії вирішили скоротити посади, щоб не було зайвих. Із двох осіб, які працювали землевпорядниками, залишили чоловіка, оскільки в нього хвора дружина. Про рішення суду повідомив ОСОБА_12 , але штатну чисельність без рішення сесії змінити не можна. Відповідне питання на розгляд виносилось неодноразово, але депутати голосували проти. При голосуванні він завжди керувався власним переконанням. ОСОБА_12 вказівок як голосувати не давав. Також свідок зазначив, що депутати могли самостійно виносити будь яке питання на розгляд сесії, змінювати порядок денний «з голосу».

ОСОБА_18 , яка показала, що була депутатом Бузівської сільської ради. Під час об`єднання громад змінили штатний розпис. Про рішення суду ОСОБА_12 одразу повідомив. Питання виносилось неодноразово, але голосів не набиралося. Депутати

голосували самостійно, жодних заборон щодо винесення питань на розгляд сесії не було. Не пам`ятає, щоб ОСОБА_7 виносила питання.

ОСОБА_19 , яка показала, що була депутатом Бузівської сільської ради. Питання про зміну штатного розпису голова ставив неодноразово. Вона спочатку утрималася від голосування, а потім голосувала проти. ОСОБА_12 не забороняв депутатам виносити будь які питання. Була присутні практично на кожній сесії. Щоб ОСОБА_7 виносила питання не чула. ОСОБА_12 ставився до всіх однаково.

ОСОБА_20 , який показав, що був депутатом Бузівської сільської ради. Після з`єднання Бузівки та Зеленого Рогу затвердили новий штатний розпис. Про рішення суду повідомили, питання на розгляд сесій виносилось. На одній сесії він не був присутній, на інших голосував за. Вказівок як голосувати ніхто не давав, голосували самостійно. Чи виносила питання ОСОБА_7 не пам`ятає. Депутати виступали як хотіли. Поганого від ОСОБА_12 не бачив.

ОСОБА_21 , який показав, що був депутатом Бузівської сільської ради, виконував обов`язки секретаря виконавчого комітету. Після отримання рішення суду про поновлення на роботі одразу розглядали це питання на сесії. В перший раз не розглянули, потім ще декілька разів виносилось на розгляд. За зміну штатного розпису проголосував тільки в останній раз, до цього був проти, оскільки не було потреби та не було коштів. Кожного разу це питання ініціював голова, ОСОБА_7 питання в порядок денний не вносила. Питання на розгляд сесії можуть виносити голова комісії, депутати. Пропозиції можливо вносити «з голосу».

На допиті інших свідків сторона обвинувачення та захисту не наполягали.

В судовому засіданні допитані потерпілі:

ОСОБА_7 , яка показала, що була депутатом двох скликань Бузівської сільської ради, працювала на посаді спеціаліста-землевпорядника Бузівської сільської ради. 18 квітня 2018 року отримала рішення суду про поновлення на роботі. Стверджувала, що у 2018 році питання на розгляд сесії не виносилось, почали виносити лише у 2020 році. Але, на питання суду, пояснила, що у 2018 році не брала участь у сесії сільської ради. Про те, що питання про її поновлення не виносилося, знає зі слів знайомої, яка була присутня на засіданні. Знайома зазначила, що не вирішувалося питання щодо поновлення ОСОБА_7 на посаді, але чи не виносилося питання про зміну штатного розпису вона не впевнена.

Також потерпіла зазначила, що голосувала за скорочення посади, але була впевнена, що скорочувати будуть за конкурсом. Який саме конкурс, та чим він передбачений пояснити не змогла.

Самостійно до сесії не зверталася, зміни до порядку денного не вносила, із заявою до відділу кадрів не зверталася.

Підтвердила, що затвердити штатний розпис можливо виключно за рішенням депутатів.

ОСОБА_8 , яка показала, що після отримання рішення суду звернулася до ОСОБА_12 , але він «тільки посміхався». Із заявою до кадровика не зверталася. На сесіях не була присутня. Після поновлення отримала кошти за весь період вимушеного прогулу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що у 2017 року приступив до виконання обов`язків голови Бузівської сільської ради. Після прийняття рішення про скорочення штату порівняв трудові книжки ОСОБА_22 та ОСОБА_24, у ОСОБА_22 стаж на посаді був 10 років 9 місяців, а у ОСОБА_24 10 років 3 місяця, також на утриманні у ОСОБА_22 не працююча хвора жінка. Саме тому було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 , жодного конфлікту з нею не було.

Після отримання рішення суду одразу скликав сесію, на якій повідомив депутатам про рішення суду, але депутати проголосували за відкладення розгляду даного питання. Примусити депутатів голосувати він не може.

До апеляційного суду не звертався, намагався виконати рішення Жашківського районного суду Черкаської області.

За викликом до ДВС з`являвся, пояснював, що не може поновити на посаді, поки

рішенням сесії вказану посаду не поновлять у штатному розписі. Надав заяву про відстрочку виконання рішення, але відповіді не отримав.

Обвинувачений звернув увагу, що рішенням суду про поновлення потерпілих на посадах, саме на нього, як фізичну особу, чи як голову сільської ради, жодних обов`язків, не покладено. Він неодноразово роз`яснював депутатам про необхідність виконання рішення, але депутати рішення не приймали.

Працювати потерпілі не виходили, із заявами про поновлення до кадрової служби не зверталися.

Висновки суду.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Воно може виражатися у прямій відмові виконувати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Невиконання судового рішення - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

За ознаками суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 382 КК України, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Для встановлення факту умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

В постанові Верховного Суду у справі №509/255/14-к зазначено, - водночас слід зауважити, що наявність у диспозиції ст. 382 ч.1 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказують на її бланкетний характер, адже для розкриття змісту такої диспозиції у кожному конкретному випадку суб`єкт правозастосування повинен звертатися до тексту самого судового рішення, а також до норм законодавства, які визначають порядок реалізації відповідних судових приписів.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за невиконання судового рішення є наявність у цьому рішенні вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок за рішенням суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. Стосовно ж відповідного обов`язкового припису, який міститься у судовому рішенні, то він може вимагати як певної одноразової дії, так і багаторазового виконання чи тривалого у часі утримання від вчинення певних дій.

Окрім того, для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК. Водночас, для встановлення факту умисного невиконання достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково виконати судове рішення, але без поважних причин не зробила цього.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі

№523/11518/16 (провадження №61-5856св21), якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас Верховний Суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про належне вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

При цьому, накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

До аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов в постанові від 18 червня 2019 року в справі №826/14580/16.

В даному випадку суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Матеріалами справи не підтверджено належного виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства. Натомість, ОСОБА_12 неодноразово звертався до державного виконавця із заявами про відстрочку, відповідями на вимогу виконавця, в яких пояснював про неможливість виконання рішення без відповідного рішення сесії сільської ради. Матеріали виконавчого провадження не містять жодних роз`яснень щодо порядку виконання рішення, які дії має вчинити саме ОСОБА_12 , враховуючи, що боржником у виконавчому провадженні є Бузівська сільська рада.

Таким чином, при таких обставинах звернення державного виконавця до національної поліції з метою притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності є передчасним за відсутності доказів, які б підтверджували факт умисного невиконання боржником судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Під час розгляду встановлено, що ОСОБА_12 здійснено ряд дій, які свідчать про намір виконати рішення суду.

Зокрема, скликано сесію Бузівської сільської ради, повідомлено про наявність рішення суду, проведено голосування. Також ОСОБА_12 звернувся до державної виконавчої служби із заявою про відстрочку, в якій пояснив, що не може самостійно виконати рішення суду.

Те, що для виконання рішення необхідно винести відповідне питання на розгляд сесії Бузівської сільської ради, підтвердив суд в ухвалі про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має

суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченої особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді кримінальних справ повинен строго дотримуватися закріплений в ч.1 ст.62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Зазначеною постановою також звернуто увагу судів на те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь останнього.

Згідно вимог ст.323 КПК України в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, викладених у ст.324 КПК України. Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Вищевказане закріплено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 з наступними змінами та доповненнями «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», де вказано на неприпустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність або невинність підсудного. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні трактуватися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Беручи до уваги, що згідно вимог ст.22 КПК України у кримінально-процесуальному законодавстві діє принцип змагальності сторін та на суд не покладено обов`язки в частині збирання додаткових доказів, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, які є неприпустимими, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цивільні позови у справі не заявлені.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України і виправданим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1