Дата документу 03.08.2023 Справа № 322/405/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/405/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/868/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дрогобич Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, незаміжня, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 березня 2023 року, яким ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.307 КК України визнано невинуватою та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить дослідити показання обвинуваченої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зафіксованих технічним записом на матеріальних носіях (СВ-дисках), та надати цим доказам свою оцінку; на підставі ч.3 ст. 404 КПК України дослідити у ході апеляційного розгляду документи, надані прокурором суду першої інстанції на дослідження, а саме: 1) повідомлення ЄО відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області №522 від 31травня 2022 року про виявлення факту зберігання ОСОБА_6 метадону з метою збуту; 2) витяг з ЄРДР за №0000029 від 31 травня 2022 року; 3) протокол затримання особи ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину за ч.2 ст.307 КК України від 31 травня 2022 року, в ході якого виявлено та вилучено гаманець з грошовими коштами в сумі 3 тис. грн, жіночу сумку, футляр з окулярами та згорток фольги з кристалічною речовиною вагою 1,97г, упаковано до паперового конверту, згорток фольги з кристалічною речовиною вагою 27,66г, упаковано до паперового конверту; 4) висновок експерта №СЕ- 19/108-22/5074-НЗПРАП від 01 червня 2022 року про проведення судової-хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, згідно з яким надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,9091г (в перерахунку на основу); 5) висновок експерта №СЕ- І9/108-22/5073-НЗПРАП від 01 червня 2022 року про проведення судової-хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, згідно з яким надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 21,1881г (в перерахунку на основу); 6) постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22 червня 2022 року - наркотичних і засобів (метадон), масою 0,9091г (в перерахунку на основу) та (метадон), масою 21,1881г (в перерахунку на основу) з квитанцією №1, та надати їм свою оцінку.

Оскаржуваний вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. Долю речових доказів у провадженні вирішити на підставі статті 100 КПК України. Згідно з ч.2 ст.124 КК України, покласти процесуальні витрати на ОСОБА_6 у зв`язку з проведенням судової-хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1372, 96 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з урахуванням того, що вказане кримінальне правопорушення скоєне в умовах неочевидності, вищезазначене твердження про невинуватість ОСОБА_6 у цьому злочині спростовується переліченими у вироку показаннями свідків ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , письмовими та речовими доказами, які, на думку прокурора, суд першої інстанції оцінював не в їх сукупності, не з точки зору достатності та взаємозв`язку, а відокремлено один від одного, взагалі не надавши оцінку окремим доказам сторони обвинувачення,внаслідок чого дійшов висновку про недоведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Більш того, у вироку суд першої інстанції вибірково, фрагментарно та однобічно надав оцінку лише тим показанням самої обвинуваченої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , які спростовують винуватість ОСОБА_6 , не піддаючи їх сумніву з урахуванням їх сімейного стану (більше 3 років є співмешканцями) та обраної спільної тактики захисту з моменту виявлення кримінального правопорушення, та в порушення вимог ст.94, п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, не надав їм критичну оцінку, а водночас безпідставно відкинув надані ними інші показання та інші докази обвинувачення, які залишив без оцінки у своїй сукупності.

Так, прокурор вважає, що показання обвинуваченої ОСОБА_6 свідчать про те, що вона тривалий час була обізнана про вживання наркотичних засобів її співмещканцем за місцем проживання; ігнорування використання наркозамісних речовин (пігулок) для його лікування; тобто її дії в сукупності були направлені на задоволення потреб іншої особи, а тому вона здійснила всі можливі заходи пов`язані з їх придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом наркотичного засобу.

Наведене лише вказує на те, що ОСОБА_6 намагалась із самого початку вчиненого нею кримінального правопорушення ввести в оману орган слідства та суд своїми діями, щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Оскільки її твердження, що вона не знала, що це наркотичний засіб, нівелюється положенням ст. 68 Конституції України, яка вказує, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Також, прокурор вважає, що показання свідка ОСОБА_10 викладені у вироку однобічно, неповно та їм в сукупності не надано оцінку. При цьому зміст цих показань спрямований на уникнення його співмешканкою ОСОБА_6 кримінальної відповідальності, тому їх необхідно сприймати критично, як обрану тактику захисту від висунутого обвинувачення.

Судом поверхово та однобічно надано оцінку показанням свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у оскаржуваному вироку, частина яких взагалі не наведена, та, відповідно, їм не надано оцінку.

На думку прокурора, показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтверджено обізнаність ОСОБА_6 про наявність на зберіганні в неї в бюстгальтері наркотичної речовини, без зазначення її виду, про що вона повідомила безпосередньо працівникам поліції. Про наявність в неї будь-яких ліків ОСОБА_6 даним свідкам не повідомляла, як не повідомляв у своїх показаннях і свідок ОСОБА_10 . Повідомлення свідка ОСОБА_10 про те, що в бюстгальтері ОСОБА_6 знаходиться його згорток з фольгою з «метадоном», з урахуванням спільного проживання протягом останніх 3 років з ОСОБА_6 , слід розцінювати як спосіб захисту для обвинуваченої, вже після того як працівником поліції ОСОБА_11 встановлено факт наявності забороненого предмету у пасажира автомобіля ОСОБА_6 та виклику СОГ на місце події.

Також прокурор не погоджується з висновком суду про те, що свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не надали суду істотних показань щодо обставин справи, оскільки вони приймали участь в якості понятих при затриманні у вчиненні кримінального правопорушення та особистому обшуку ОСОБА_6 31 травня 2022 року, що підтверджує дотримання вимог слідчим чинного КПК України при проведенні вказаної слідчої дії за участі особи жіночої статті, вилучення та належним чином упакування заборонених предметів у ОСОБА_6 , яке зафіксовано відповідним протоколом.

Тобто, показання свідків сторони обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків-понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, додатково вказують на правдивість їх показань, послідовність та підтверджують хронологію проведення з дотриманням вимог КПК України першочергових слідчих дій органами поліції з моменту виявлення кримінального правопорушення, проведення огляду місця події та затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а отже підлягають оцінці у їх сукупності з іншими доказами сторони обвинувачення, а не окремо один доказ від іншого.

Роблячи висновок «про недоведеність стороною обвинувачення наявності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, адже жодним належним та допустимим доказом не підтверджується наявність у неї прямого умислу на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу в особливо великому розмірі», суд у вироку не навів переконливих доводів щодо визнання неналежним або недопустимим жодного доказу, наданого стороною обвинувачення, і не вказав у чому їх недопустимість та неналежність.

Досліджуючи письмові докази сторони обвинувачення в повному обсязі, суд у вироку, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, взагалі не надав їм оцінку, не зазначивши жодного з мотивів, з яких їх відкидає.

Суд першої інстанції не встановив обставин, які мають значення для всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, обов`язковість якого передбачена ст. 94 КПК України. Доказам у їх сукупності не надана оцінка за критеріями достатності та взаємозв`язку у контексті висунутого обвинувачення за ч.3 ст. 307 КК України.

Прокурор вважає, що зібраними доказами обвинувачення підтверджено спрямованість прямого умислу та мету вчинення кримінального правопорушення:

- по-перше, про домовленість з особою (в даному випадку з ОСОБА_10 , який передав їй наркотичну речовину (тобто - незаконне придбання), далі обвинувачена самостійно здійснила заходи до схову речовини до жіночої білизни бюстгальтеру (тобто - незаконне зберігання), в якості пасажиру транспортного засобу здійснювала переміщення (транспортування) речовини (тобто - незаконне перевезення), з подальшою безоплатною формою реалізації (передачею) наркотичної речовини після проїзду блокпосту ОСОБА_10 , тобто (тобто - незаконний збут наркотичного засобу);

- по-друге, вказує про особливо великий розмір наркотичного засобу (загальна маса наркотичного засобу «метадону» становить 22,0972 грами), кількість якого є занадто надмірною для вживання однією особою;

- по-третє, суб`єкт кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, як особа, яка вживає наркотичні засоби, їх самостійно не вживає, але свідомо придбала наркотичні засоби (отримала від ОСОБА_10 ), при цьому, що жодного заперечення та відмови щодо їх отримання не здійснила; далі зберігала (самостійно без вказівки інших осіб сховала наркотичні засоби до жіночої білизни); далі перевозила (переміщуючи їх в якості пасажиру транспортного засобу) з подальшим збутом наркотичної речовини (безоплатною формою реалізації передачею наркотичної речовини безпосередньо набувачу цієї речовини ОСОБА_10 ). Однак суд першої інстанції не приділив і цим обставинам належної уваги.

На підставі вищенаведеного, вважає, що вина ОСОБА_6 стороною обвинувачення доведена сукупністю доказів та матеріалів поза розумним сумнівом, тому оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з вищевказаних підстав з ухваленням нового вироку.

Згідно з вироком суду, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу у особливо великому розмірі, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, перебуваючи 31 травня 2022 року у денний час в Шевченківському районі м.Запоріжжя незаконно придбала наркотичний засіб у особливо великих розмірах згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору та в подальшому, маючи умисел на зберігання та перевезення з метою збуту, зберігала та перевозила при собі у жіночому бюстгальтері з метою збуту наркотичний засіб у особливо великому розмірі, який згідно з висновками експерта № СЕ-19/108-22/5073-НЗПРАП від 01 червня 2022 року надані кристали містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону складає 21,1881 г (в перерахунку на основу) та № СЕ-19/108-22/5074-НЗПРАП від 01 червня 2022 року надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону складає 0,9091 г (в перерахунку на основу).

Після незаконного придбання зазначеного наркотичного засобу у особливо великому розмірі, 31 травня 2022 року у обідній час ОСОБА_6 виїхала на автомобілі «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , з міста Запоріжжя до села Старий Комар Волноваського району Донецької області, продовжуючи незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб.

Під час незаконного перевезення зазначеного наркотичного засобу у особливо великому розмірі, 31 травня 2022 року о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на блок-пості на автошляху Запоріжжя-Донецьк затримана працівниками поліції, які в ході особистого обшуку виявили та вилучили у ОСОБА_6 згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, який згідно з висновками експерта № СЕ-19/108-22/5073-НЗПРАП від 01 червня 2022 року надані кристали містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону складає 21,1881 г (в перерахунку на основу) та № СЕ-19/108-22/5074-НЗПРАП від 01 червня 2022 року надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону складає 0,9091 г (в перерахунку на основу), загальною масою 22,0972 г, що відповідно до таблиці 1, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188, зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 16 січня 2000 року за № 512/4733, що є особливо великим розміром наркотичного засобу, який перебуває у незаконному обігу та який ОСОБА_6 перед цим незаконно придбала, зберігала та перевозила з метою збуту.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 під час досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.307 КК України, як, незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На думку колегії суддів, вирок, ухвалений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

Суд першої інстанції у вироку поставив під сумнів надані стороною обвинувачення докази та дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При цьому, суд дав вибіркову оцінку дослідженим доказам, оцінив докази з огляду на позицію самої обвинуваченої, що не узгоджується з вимогами ст.94 КПК України, відповідно до яких суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, допитана під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину не визнала та суду пояснила, що 31 травня 2022 року у обідній час вона виїхала на автомобілі під керуванням ОСОБА_10 з міста Запоріжжя до села Старий Комар Волноваського району Донецької області. Перед блокпостом ОСОБА_10 передав їй згорток фольги, сказавши, що це його ліки, який вона сховала до бюстгальтера. Перебуваючи на блокпості на 59 кілометрі автошляху Запоріжжя-Донецьк, ОСОБА_6 на запитання поліцейського про те, чи є у неї щось заборонене, повідомила поліцейському, що у неї є щось, але вона не знає, що саме. В цей час, почувши відповідь обвинуваченої поліцейському, ОСОБА_10 повідомив поліцейському, що у ОСОБА_6 знаходиться його згорток з метадоном. Після цього на місце події прибула поліція та у обвинуваченої було вилучено згорток фольги, в якому був метадон.

Суд прийняв ці доводи обвинуваченої, вказавши на те, що позиція останньої, зокрема з приводу того, що вона не була обізнана про вміст згортку фольги, який їй передав її співмешканець - ОСОБА_10 , та вона не мала на меті збут наркотичного засобу, стороною обвинувачення належним чином не спростована, водночас підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 .

Проте, суд не проаналізував належним чином всі показання обвинуваченої і не надав жодної оцінки тому факту, що ОСОБА_6 , стверджуючи, що вона вважала передане ОСОБА_10 ліками, приховувала це у спідній білизні. При цьому речовина, передана ОСОБА_10 безпосередньо перед блок постом (зі слів самої обвинуваченої), була загорнута у фольгу, а не упакована як звичайні ліки з відображенням їх найменування.

Окрім того, суд не надав оцінки показанням обвинуваченої ОСОБА_6 в частині її обізнаності про те, що ОСОБА_10 є наркозалежною особою протягом тривалого часу.

Так, обвинувачена зазначила під час судового розгляду, що була обізнана про те, що її співмешканець свідок ОСОБА_10 , з яким вони проживають разом вже понад три роки, є наркозалежною особою та вживає наркотичні засоби на постійній основі.

Також, суд не надав оцінки показанням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в ході судового розгляду про те, що після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_10 , в якому також знаходилася обвинувачена ОСОБА_6 , на запитання ОСОБА_11 (співробітника поліції) остання повідомила, що в неї при собі є наркотичні засоби. Свідок ОСОБА_11 при цьому додав, що обвинувачена повідомила навіть про те, що ці наркотичні засоби зберігаються в неї у розфасованому вигляді та пропонувала поліцейським «домовитися».

Показання вказаних осіб відображені у вироку неповно та не проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами у провадженні, а саме: відомостями з протоколу затримання ОСОБА_6 від 31 травня 2022 року, відповідно до яких у останньої було виявлено та вилучено окрім іншого, згорток фольги з кристалічною речовиною вагою 27,66 г; висновком експерта №СЕ-19/108-22/5074-НЗПРАП від 01 червня 2022 року, згідно з яким надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 0,9091 г (в перерахунку на основу); висновком експерта №СЕ-19/108-22/5073-НЗПРАП від 01 червня 2022 року, згідно з яким надані кристали містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 21,1881 г (в перерахунку на основу).

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 взагалі у вироку не відображені.

Отже, суд у вироку не навів переконливого обґрунтування, чому прийняв одні докази та відкинув інші, що не відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях обвинуваченої ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, суд дійшов висновку про те, що в обвинувальному акті не розкрито мети ОСОБА_6 на збут вилученого у неї наркотичного засобу, зокрема не зазначено, яким чином вона хотіла збути цей наркотичний засіб, а також не зазначено обставин, які б свідчили про наявність у неї такої мети.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

При цьому, відповідно до частини 3 цієї статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції не враховані.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, оскаржуваний вирок суду, відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 410, 412 КПК України, підлягає безумовному скасуванню.

Переглядаючи вирок суду у межах, передбачених ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити вказані недоліки, оскільки для цього необхідно повторно дослідити обставини провадження та безпосередньо дослідити всі докази, а не лише ті, на які вказує прокурор у відповідному клопотанні.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи оскаржуваний вирок, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі, повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Приймаючи до уваги вказані вимоги закону, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, підлягають перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404-405,407, 409, 410, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 березня 2023 року, яким ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 307 КК України визнано невинуватою та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4