Справа № 515/834/23
Провадження № 1-кп/515/1120/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001386 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кулевча Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

07 грудня 2022 року у денний час доби близько 10:00 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду України.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, ОСОБА_5 07 грудня 2022 року приблизно 0 10:00 прибув на автомобілі марки ВАЗ-2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом на ділянку місцевості за координатами 45, 84521, 30, 14315 території національного природного парку "Тузловські лимани", а саме до меж 3-го кварталу лісового урочища "Лебедівка" Білгород-Дністровського району Одеської області, де діючи умисно, всупереч вимогам ст.4, 8, 69 Лісового кодексу України, ст.60 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 23 травня 2007 року №761, Правил рубок головного користування в лісах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 року №559, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто без лісорубного або лісового квитка, який засвідчує законність здійснення порубки, за допомогою заздалегідь приготованого інструменту - ланцюгової бензинової пили марки "TEKHMANN" помаранчевого кольору, вчинив незаконну порубку дерев породи "Дуб звичайний" з наступними діаметрами: 26 см, 18 см, 26 см, 29 см, 15 см, 22 см, 22 см, 33 см, 24 см, 18 см, 22 см, чим спричинив матеріальні збитки державі в особі філії "Ізмаїльське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Відповідно до проведеної судової інженерно-технічної експертизи розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок незаконної порубки вказаних дерев породи "Дуб звичайний", яка здійснена на території природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, становить 35231,00 грн.

Суд вважає встановленими обставини вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, а ОСОБА_5 винуватим у його вчиненні та кваліфікує його дії за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду.

24 травня 2023 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно з даною угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.246 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, клопотав про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілої юридичної особи не заперечив проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення йому узгодженого покарання у вигляді штрафу, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, вчинено нетяжкий умисний злочин, обставини його вчинення, особу винного, який характеризується позитивно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, якою є його щире каяття, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов прокурора в інтересах Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки дерев на об`єкті природного-заповідного фонду, суд задовольняє у заявленому ним розмірі на підставі ст.1166 ЦК України, як такий, що знайшов своє підтвердження матеріалами кримінальної справи у межах пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи пояснення обвинуваченого про втрату роботи та доходу у зв`язку з війною, на даний час офіційно не працює суд вважає за можливе затвердити зазначену в угоді умову відшкодування збитків за позовом, розстрочка виплати на рік, що передбачає п.26 ч.1 ст.353 ЦПК України що відповідає вимогам ч.5 ст. 128 ЦПК України, відповідно до якого цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим КПК України, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягаю стягненню судові витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи у сумі 8364, 30 грн.

Керуючись ст.370, 373, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 травня 2023 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 8364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) грн. 30 коп. на залучення експерта.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь Тузлівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області 35231 (тридцять п`ять тисяч двісті тридцять одна) 00 коп. на відшкодування матеріальних збитків.

Розстрочити ОСОБА_5 виконання даного вироку в частині цивільного позову - відшкодування матеріальних збитків в розмірі 35231 (тридцять п`ять тисяч двісті тридцять одна) 00 коп., строком на 12 місяців, зобов`язавши його до 06 числа кожного місяця здійснювати часткове відшкодування матеріальних збитків у розмірі не меншому, ніж 2936 грн. до погашення штрафу у повному обсязі, встановивши першу дату сплати штрафу 06 липня 2023 року.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1