Справа № 175/2704/22
Провадження № 1-кп/175/138/22
Ухвала

Іменем України

28 червня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000838 відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Малинівка Котовського району Горьківської області Російської Федерації, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для повторного виклику потерпілої ОСОБА_8 та легендованого свідка сторони обвинувачення, прокурор заявив письмове клопотання про продовження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 60 днів дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. Клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на його переконання, продовжують існувати та перешкоджають застосуванню альтернативних видів запобіжних заходів. Просив не визначати розмір застави.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на альтернативний, не пов`язаний з ізоляцією від сімей, який, на їх переконання, зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які більше року тримаються під вартою, тоді як прокурор не довів наявність ризиків ухилятися від суду, впливати на свідків і потерпілу, місце перебування яких невідоме ні прокурору, ні працівникам поліції.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Обсудивши клопотання сторін, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців….

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання… обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого… обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому… обвинувачується.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, діючий КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, перш за все, суду слід перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які посилається прокурор.

Під час судового провадження до обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, останній раз строком до 01.07.2023 року. У своїх попередніх ухвалах суд посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час суд дійшов до висновку про наявність одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на який також посилається прокурор у клопотанні, та який є реальним і не зменшився.

На переконання суду, ймовірна можливість переховування обвинувачених від суду, підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, у вчиненні якого вони обвинувачуються, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для переховування від суду.

Суд вважає, що наразі перестали існувати ризики, передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відсутні відомості про місце фактичного перебування потерпілої та легендованого свідка, через що у розгляді кримінального провадження за клопотанням прокурора неодноразового оголошувалися перерви, а отже ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не зможуть незаконно впливати на них. Крім того, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , закінчені, а тому вони не зможуть продовжити ці кримінальні правопорушення. Також прокурор не надав доказів того, що обвинувачені мають намір вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням того, що наступне судове засідання призначено на дату після спливу строку тримання обвинувачених під вартою, беручи до уваги наявність зазначеного ризику і продовження на території України строку дії правового режиму воєнного стану, клопотання прокурора є обґрунтованим.

Зазначені обставини в сукупності з обставинами вчинення інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умисних кримінальних правопорушень, віднесених ч.5 і ч.6 ст.12 КК України до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, не дозволяють застосувати до кожного з них альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку і не будуть сприяти укріпленню довіри суспільства до суду, а тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

З тих же підстав і обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, з урахуванням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає обвинуваченим розмір застави.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 години 20.07.2023 року. Резервними дням судових засідань визначити 26.07.2023 року о 14.00 годині, 01.08.2023 року о 14.00 годині та 08.08.2023 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 01.07.2023 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 26.08.2023 року.

Клопотання захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на альтернативний триманню під вартою - залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам і обвинуваченим, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1