Справа № 148/1948/23
Провадження №1-кс/148/347/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000376, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, українцю, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000376 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що наприкінці серпня 2023 року, у невстановленому у ході проведення досудового розслідування точний час та день, солдат ОСОБА_5 , який наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 198, від 17.07.2022 призначений на посаду номера обслуги 3 мінометного розрахунку 1-го мінометного взводу 1-ї мінометної батареї, ВЧ НОМЕР_1 , перебуваючи в лісі неподалік АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, незаконно придбав, шляхом знахідки, споряджену ручну гранату типу «Ф-1».

Бойовий припас споряджену ручну гранату типу «Ф-1», солдат ОСОБА_5 в той же день, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з тим же умислом, мотивом та метою, незаконно переніс до свого домогосподарства АДРЕСА_1 , яку зберігав в підсобному приміщенні.

27.09.2023 близько 13.00 години солдат ОСОБА_5 , діючи з тим же умислом, мотивом та метою, незаконно поклав споряджену ручну гранату типу «Ф-1», до кишені своїх шортів та пішов з нею в центр с. Рахни Лісові Тульчинського району Вінницької області, де був затриманий працівниками поліції по вул. Центральній, поблизу домогосподарства №129, тим самим вчинив суспільно-небезпечне діяння спрямоване на порушення громадської безпеки.

27.09.2023 о 16:00 год. в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано. 28.09.2023 о 14:10 год. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення.

Тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважають, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші правопорушення, оскільки відносно нього Шаргородським районним судом розглядається кримінальне провадження за ч. 1 ст. 121 КК України, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , з метою уникнення покарання, оскільки він із нею добре знайомий та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважають, що жоден інший запобіжний захід не зможе перешкодити вказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому прокурор зауважив, що у всі судові засідання в Шаргородський районний суд для розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 з`являється, там йому обрано запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Послались на те, що ОСОБА_5 визнає провину у вчиненому, співпрацює з органом досудового розслідування, а слідчим належним чином не обгрунтовано необхідності обрання ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу. Підозрюваний зазначив. що він проходить військову службу, в червні місяці отримав порання, у звязку з чим проходить лікування та реабілітацію. також він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає з батьками. Просилив задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч.2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копією рапорту від 27.09.2023 (а.с. 8), копією протоколу затримання ОСОБА_5 від 27.09.2023 (а.с. 9, 10 ), копією протоколу огляду від 27.09.2023 (а. с. 11, 12 ), копією акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 27.09.2023 (а. с. 13), копією про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.09.2023 (а. с. 14), копією акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 27.09.2023 (а. с. 15), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.09.2023 (а. с. 16), протоколом допиту свідка від 28.09.2023 (а. с. 17).

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, адже відносно нього судом вже розглядається кримінальне провадження, при цьому він належних висновків не зробив та знов вчинив кримінальне правопорушення; можливості незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні, з якою він добре знайомий .

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_5 ,. який є військовослужбовцем, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.

Так, як встановлено зкопії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 26.05.2023 призначений наказом командира ВЧ НОМЕР_3 ( по особовому складу) № 129-РС від 26.05.2023 на посаду номера обслуги 4 станкових автоматичних гранатометів 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_3 , приступив до виконання службових обов`язків з 26.05.2023. За місцем служби ВЧ НОМЕР_4 характеризується позитивно (а.п. 19-20, 25,26).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 06.06.2023 солдат ОСОБА_5 вважається таким, що вибув до ПХГП м. Дружківка Донецької області 05.06.2023 в зв`язку з пораненням (а.п. 27).

Відповідно до копії довідки начальника штабу ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_5 в період з 13.05.2023 по теперешній час бере участьу заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту і безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 24).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_5 від 13.09.23023 №5758/1 солдат ОСОБА_5 після оперативного лікування (23.06.2023) травми, пов`язаною з проходженням військової служби, яка є важкою, потребує відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів (а.п.45).

Відповідно до довідки Рахнівсько-Лісосового старостинського округу від 27.09.2023 №1888 ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, однак приймав активну участь у громадському житті села, благоустрої сільського парку.

Згідно копії довідки, виданої виконкомом Шпиківської селищної ради від 27.09.2023 № 310, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і має склад сім`ї: голова двору ОСОБА_9 батько ОСОБА_10 .

Частиною 4 ст. 194 КПК України, визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбаченні пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існуючих ризиків, особи підозрюваного, який є військовослужбовцем, потребує лікування після травми, пов`язаної з проходженням військової служби, має постійне місце проживання та проживає разом батьками, за місцем проходження служби характеризується позитивно, належним чином виконував свої процесуальні обовязки в іншому кримінальному провадженні, чого не заперечено прокурором, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На переконання слідчого судді, цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених п.п. 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування, суду, можливого вчинення нового кримінального правопорушення та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання слідчого слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 177, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім як для виконання обовязків, повязаних із проходженням військової служби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (служби); утриматись від спілкування зі свідком ОСОБА_8 .

Строк дії ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом визначити до 27.11.2023.

Виконання ухвали покласти на начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1