ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1056/23 Справа № 203/3208/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000239, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

представника власника майна

захисника ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно, вилучене 28 березня 2023 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 3 331 гривня; грошові кошти у сумі 5 850 доларів США, заборонивши володіння, користування та розпорядження цим майном.

Слідчий суддя дійшов висновку, що розслідувані кримінальні правопорушення стосуються незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, слід дійти висновку, що грошові кошти, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання підозрюваного, можуть мати значення для цього кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому арешт грошових коштів також обумовлений забезпеченням можливості їх конфіскації у разі постановлення обвинувального вироку.

В апеляції:

- адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідно змісту клопотання слідчого, останнім не встановлена сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що грошові кошти, які на думку слідчого належить ОСОБА_6 є його власністю.

Вказує, що згідно показів свідка ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5 850 доларів належать йому, при цьому останній повідомив джерело їхнього надходження.

Окрім цього вказує, що судом не було перевірено, що вилучені під час обшуку в чужій квартирі грошові кошти належать саме ОСОБА_6 .

Вказує, що ухвалюючи рішення про арешт грошових коштів, судом порушені права ОСОБА_9 , внаслідок чого людина, яка не має жодного відношення до кримінального правопорушення, фактично безпідставно позбавлена своїх зароблених та збережених грошових коштів.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягів із ЄРДР слідує, що в провадженні ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження № 0000239 від 11 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

27 березня 2023 року за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській про надання дозволу на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 .

В ході обшуку, серед іншого, було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 3 331 гривня; грошові кошти у сумі 5 850 доларів США, які постановою слідчого від 28 березня 2022 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Окрім цього, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкцією яких передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому арешт грошових коштів також обумовлений забезпеченням можливості їх конфіскації у разі постановлення обвинувального вироку.

Таким чином, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

За наведеного, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею було досліджено усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, а саме з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, наслідки арешту майна для осіб, у якої воно вилучено, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Доводи апеляції стосовно того, що вилучені в ході обшуку грошові кошти належать ОСОБА_9 та отримані ним у законний спосіб, не можуть бити прийняті до уваги, оскільки відомостей, які б вказували про джерело їхнього походження в певний часовий проміжок, стороною захисту не надано.

На підставі викладеного, з огляду на наведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляції адвоката не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим, апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала повинна бути залишена без змін.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у розумінні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000239, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4