справа № 361/6320/22
провадження № 1-кп/361/700/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Броварського району Київської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 17.07.2023. Прокурором подане до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно наказу голови Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2023 суддя ОСОБА_7 перебуває у відпустці з 03.07.2023 по 21.07.2023.

Враховуючи положення абзацу 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 проводиться головуючим у справі.

В судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 міри покарання, яке йому загрожує в разі визнання судом його винуватим (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), перебуваючи на волі останній може з метою уникнення від кримінальної відповідальності здійснити спробу втечі за кордон або до будь-якої з окупованих територій нашої держави; незаконно впливати на свідків та потерпілих, на яких він, перебуваючи на волі та фактично проживаючи в одному населеному пункті, може здійснити вплив або тиск у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань під час допиту в судовому засіданні задля подальшого випрасовування його та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може повторно вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення за епізодом ст. 111 КК України. До того ж, в Святошинському районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають більше двох обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 , що дає підстави говорити, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Запобігання до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних засобів не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не унеможливить вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 при розгляді даного клопотання поклалися на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви потерпілих про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, наголошує на тому, що під час розгляду даного клопотання та прийняття рішення, суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено існування ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - наявна реальна вірогідність переховування останнього від суду.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, не одружений, утриманців не має, не працює, тобто не має міцних соціальних зв'язків, які б утримували останнього від спроби втечі. За вказаних обставин суд має ґрунтовні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його судом винним, може переховуватись від суду, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Окрім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, їх місця мешкання, та перебуваючи на волі він може шляхом погроз, вмовлянь, незаконно вплинути на них з метою надання ними вигідних для нього показань. Також слід зазначити, що свідки надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення.

Ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень також існує, оскільки останній не працевлаштований, не має законних джерел отримання доходу, обвинувачується у скоєнні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна; характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 злочинів за епізодами ст. 289 та ст. 115 КК України, де останній без вагань застосував зброю, тобто він має навички використання зброї та без вагань може застосувати її до будь-кого з учасників кримінального провадження; не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, однак на розгляді в Святошинському районному суді м. Києва, Дніпровькому районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні ряду умисних корисливих кримінальних правопорушень, що дає підстави говорити, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень та може продовжити вчиняти дії, спрямовані на проведення підривної діяльності проти України, зазначені ризики виключають можливість іншої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а тому на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу його належить утримувати під вартою.

Суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який.

Крім того, у відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022, а тому надані рекомендації суд також враховує при вирішенні даної справи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв'язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

Тому, з урахуванням обставин справи, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

При цьому суд враховує вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який би забезпечував належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду та міг би запобігти зазначеним ризикам, не є можливим та враховуючи положення абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 197, 331, 371-372, 376, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 09.09.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1