Справа№938/360/23
Провадження № 1-кп/938/80/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу

01 червня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 12.04.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 00000081, -

В С Т А Н О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області 26.05.2023 року надійшов для розгляду обвинувальний акт з доданими до нього документами про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений, його захисникта вважали можливим призначити судовий розгляд цього кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення не вбачається. Підстав для закриття провадження на даній стадії судового розгляду не встановлено, кримінальне провадження підсудне даному суду.

В підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК, з викликом учасників кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.5 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

У ч.1,2 ст. 314-1 КПК України закріплено, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також ухвалення судового рішення щодо виду покарання, необхідно доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь в порядку, визначеному законодавством.

Також прокурором заявлено клопотання, яке підлягає задоволенню, щодо здійснення судового виклику до суду для допиту свідків, які включені до реєстру матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Одночасно прокурором заявлено клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб із визначенням розміру застави, яке вручено обвинуваченому та його захиснику з дотримання строків, встановлених КПК України.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, у санкції яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України,а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному правадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечили щодо застосування такого виду запобіжного заходу та просили суд обрати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У ході розгляду даного клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.03.2023 року застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06.05.2023 року включно з визначенням розміру застави в сумі 161040 гривень, встановивши наявність ризиків, передбачених п.4, п.5, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надалі ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.04.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 08.06.2023 року включно з визначенням розміру застави в сумі 161040 гривень.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання приходить до такого висновку.

Відповідно до положень рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 (справа № 1-28/2017) продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року в справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України та практику Європейського Суду з прав людини, зважаючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні повторно злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, пов`язаного зі застосуванням мережі Інтернет в умовах воєнного стану, то суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному правадженню іншим чином, оскільки судовий розгляд цієї справи ще не проведено та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слід зазначити, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину зі застосуванням мережі Інтернет в умовах воєнного стану, в зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі особистого зобов`язання, є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення

Оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії судового провадження у першій інстанції розглядається за правилами передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, то слід враховувати вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до якої слідчий судя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які не належать до переліку кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривень.

Враховуючи вищевказане, слідчи приходить до висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі 161040 гривень, що відповідає 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спитрні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний/обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного/обвинуваченого під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Верховинського районного суду на 08.06.2023 року о 15.30 годин із участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

У судове засідання викликати для допиту таких свідків, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Доручити персоналу Верховинського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти та подати суду в строк до 07.06.2023 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , який на даний час утримується в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 31 липня 2023 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу в розмірі 161040 ( сто шістеяст одна тисячв сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом її дії до 31 липня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 липня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок р/р (IBAN) - UA0002265, одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО- 820172 має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Наталія ЧЕКАН