Справа № 529/951/23
Провадження № 1-кп/529/215/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

представника ювенальної поліції ОСОБА_8

представника служби у справах дітей - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000307 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_5 приблизно о 10 год. 00 хв. 06.04.2023, перебуваючи поблизу магазину «Кнопа», що за адресою вул. Незалежності, 76 а у смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, побачив велосипед марки «Ardis» модель «Santana», діаметром коліс 26" та рамою чоловічого типу, належний ОСОБА_4 , який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, який введено з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, який продовжений Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023, викрав велосипед марки «Ardis» модель «Santana», діаметром коліс 26" та рамою чоловічого типу, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 3560,00 грн., належний ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця та завдав тим самим потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 3560 грн. 00 коп.

Отже, вказаними умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 , укладена угода про визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і підозрюваним ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 50 годин громадських робіт. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , та захисник - адвокат ОСОБА_7 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, вказала, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Представник служби у справах дітей та ювенальної поліції не заперечили проти затвердження угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши сторін угоди та інших учасників провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана шкода потерпілій ОСОБА_4 , яка надала свою письмову згоду прокурору на укладення такої угоди.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і підозрюваним про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути на користь держави із законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.05.2023 між прокурором Диканської окружної прокуратури і підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000307 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 50 годин громадських робіт.

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної судово - товарознавчої експертизи в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Речовий доказ велосипед марки «Ardis» модель «Santana», діаметром коліс 26" та рамою чоловічого типу, який переданий на зберішання потерпілій, залишити ОСОБА_4 , як власнику.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_5 , його законному представнику ОСОБА_6 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1