Провадження №: 1-кс/755/1721/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2023 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003472 від 01.12.2021 року,

за участю учасників процесу:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

встановив

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003472 від 01.12.2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003472 від 01.12.2021 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. 13.12.2021 в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 у справі № 755/20749/21 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

У даному кримінальному провадженні потерпілою було визнано ОСОБА_6 , яка станом на день накладення арешту володіла часткою у вказаній квартирі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.05.2006, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією згідно з розпорядженням № 67-135 від 12.05.2006 та часткою - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13.11.2021 державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстровим № 6-645.

07.12.2021 ОСОБА_6 продала належну їй частку у вказаній квартирі ОСОБА_4 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 411 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 288875228 від 07.12.2021.

Станом як на момент накладення арешту, так і на день подання до суду даного клопотання, зазначена квартира належала та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в рівних частках, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 335010291 від 08.06.2023.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим 21.03.2023 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 2 від 20.03.2023.

ОСОБА_4 є племінником померлої ОСОБА_6 та її спадкоємцем за Заповітом, посвідченим 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 400. 21.03.2023 ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 , внаслідок чого 21.03.2023 в Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71864139 від 21.03.2023. Вказав, що до спадкового майна померлої ОСОБА_6 , серед іншого, входить і її частка зазначеної квартири АДРЕСА_1 . Проте, реалізувати своє право на отримання у власність частки даної квартири ОСОБА_4 , як спадкоємець померлої ОСОБА_6 , не може, оскільки на квартиру накладено арешт. Також ОСОБА_4 не може реалізувати право власності і на належну йому на праві власності частку даної квартири через дію того ж таки арешту.

Вказав, що потреба у застосуванні арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , серед іншого, була спричинена необхідністю не допустити відчуження (продажу) вказаної квартири громадянином ОСОБА_9 , який діючи від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності від 08.09.2021, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 за реєстровим № 3175, яку насправді ОСОБА_6 не підписувала, незаконно заволодів від її імені вищезазначеним Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.11.2021, та намагався в подальшому продати цю квартиру на підставі довіреностей на ім`я ОСОБА_9 від 22.11.2021 та 23.11.2021, які насправді нею також не підписувалися та не видавалися.

03.12.2021 ОСОБА_6 було припинено дію довіреності, посвідченої 22.11.2021 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 за реєстровим № 4240, та довіреності, посвідченої 23.11.2021 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 за реєстровим № 4263, щодо підготовки необхідних документів для продажу та продажу за ціну та на умовах йому відомих квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Єдиного реєстру довіреностей № 46396097 від 03.12.2021 та № 46396134 від 03.12.2021, що унеможливило реалізацію ОСОБА_9 злочинного умислу на незаконне її відчуження.

Зазначив, що на даний час припинили дію обставини, які обумовили вжиття арешту вказаної квартири як заходу забезпечення кримінального провадження, тим більше, що з настанням 01.01.2023 факту смерті ОСОБА_6 припинено і її статус як потерпілого.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна та прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з аналізу норм ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано за умови доведення хоча б однієї з двох обставин, а саме - якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із наданих прокурором копій матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003472 від 01.12.2021 року, у якому ОСОБА_6 визнано потерпілою.

Постановою старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 від 09.12.2021 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003472 від 01.12.2021 року.

13 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва (справа №755/20749/21) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Метою накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є збереження речових доказів.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим 21.03.2023 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 2 від 20.03.2023.

Крім того, ОСОБА_4 є спадкоємцем за Заповітом, посвідченим 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 400 та він 21.03.2023 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 . Проте, реалізувати своє право на отримання у власність частки даної квартири ОСОБА_4 , яка входить до спадкового майна за заповітом, як спадкоємець померлої ОСОБА_6 , не може, оскільки на квартиру накладено арешт. При цьому він також позбавлений можливості на даний час реалізувати право власності і на належну йому на праві власності частку даної квартири через дію арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Ятрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії "). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За таких підстав, оскільки на даний час відпала необхідність у подальшому обтяженні у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає необхідним скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003472 від 01.12.2021 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: