Номер провадження: 11-кп/813/1011/23
Справа № 522/916/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції через підсистему «EasyCon» матеріали кримінального провадження №0000252 від 25.05.2022року за апеляційною скаргою прокурора Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2023 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Херсонської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції від 20.01.2023 року ОСОБА_7 визнана винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим за те, що він, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого правового режиму обігу наркотичних засобів, встановленого ст. 7 України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 року, згідно з якою обіг наркотичних засобів, та психотропних речовин, включених до таблиць 1-2, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №770 від 2000 року, на території України заборонено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, на початку вересня 2022 року, перебуваючи в себе на городі за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зірвав рослину роду «Конопля», таким чином незаконно придбав, яку після процесу сушіння подрібнив руками, тобто виготовив придатний для вживання наркотичний засіб, та в подальшому незаконно без мети збуту зберігав при собі та за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою особистого вживання, до моменту її вилучення працівниками поліції під час огляду місця події 22.11.2022 року.

Так, в ході огляду місця події, який мав місце 22.11.2022 року, в період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 17 хв., поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 виявлено та вилучено дві скляні банки з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину - 71,048 г.

В подальшому, в ході огляду місця події, який мав місце 22.11.2022 року, в період часу з 16 год. 40 хв. до 17 год. 21 хв., поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 виявлено та вилучено фарфоровий чайник з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 42,461 г.

Всього загальна маса вилученого канабісу, в перерахунку на висушену речовину 113,509 г.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виключити із вступної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, кваліфікувати дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог матеріального закону, оскільки суд, кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, не зазначив всі кваліфікуючи ознаки кримінального проступку, вчиненого ОСОБА_7 , які були встановлені під час дізнання та викладені в обвинувальному акті. Зокрема суд не зазначив кваліфікуючу ознаку «виготовлення», чим порушив вимоги ст.337 КПК України. Також прокурор зазначає, що суд помилково зазначив у вступній частині вироку про те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, хоча на день ухвалення вироку судимості останнього були погашені, а тому вказане посилання підлягає виключенню із вступної частини вироку суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 частково підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 та не вважала за необхідне виключати з вступної частини вироку посилання місцевого суду про те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Крім того, прокурор зазначила, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки у вироку, в частині збільшення кваліфікуючих ознак є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, ніким не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК , вони не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши вирок суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про порушення місцевим судом вимог закону при ухваленні вироку є обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Отже, згадана норма відсилає до загальних вимог кримінального процесуального закону, яким має відповідати вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження і такою нормою є ст.374 КПК.

Частиною 3 статті 374 КПК, що у мотивувальній частині вироку зазначаються серед іншого також формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений (п.2 ч.3 ст.374 КПК).

Ухвалюючи вирок за результатами спрощеного провадження відносно ОСОБА_7 місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначив місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального проступку, форму вини і мотиви кримінального проступку. При зазначенні способу вчинення кримінального проступку, суд зазначив, що ОСОБА_7 незаконно придбав шляхом збирання на городі рослину роду коноплі, яку після процесу сушіння подрібнив руками, тобто виготовив придатний для вживання наркотичний засіб, та в подальшому незаконно без мети збуту зберігав вказаний наркотичний засіб при собі та за місцем мешкання.

Проте, зазначаючи частину статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вчинений ОСОБА_7 кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, місцевий суд сформулював обвинувачення визнане судом доведеним, яке повністю відповідає формулюванню обвинувачення викладеному в обвинувальному акті, кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, але не зазначив всі кваліфікуючі ознаки вчиненого кримінального проступку, які були інкриміновані обвинуваченому та викладені у формулюванні обвинувачення, зокрема кваліфікуючу ознаку «виготовлення», чим порушив вимоги ст.337 КПК.

За наведених обставин вирок місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового вироку.

Доводи прокурора про необхідність скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.02.2023 року про виправлення описки в оскарженому вироку суду, оскільки вказаною ухвалою суд фактично змінив суть вироку в частині кваліфікації дії обвинуваченого, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції саме в частині кваліфікації дій обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК , суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку в частині кваліфікації дії обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2023 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині кваліфікації дії обвинуваченого.

Постановити новий вирок, яким кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень).

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

Копії вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4