Справа №345/3113/23
Провадження № 1-кп/345/273/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

на розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Через канцелярію суду від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, обгрунтовуючи його ризиками, зазначеними у клопотанні, та посилаючись на матеріали кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він жодного разу не ухилявся від явки до слідчого чи суду та не має такого наміру і надалі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення такого клопотання, оскільки вважає, що ризики, наведені у клопотанні, не доведені. Вона була захисником обвинуваченого у різних кримінальних провадженнях, він дйсно жодного разу не ухилився від слідства та суду. На даний час його вина не доведена у вчиненні ряду корисливих злочинів, а він лише підозрюється у їх вчиненні. А тому просила обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, так як йому потрібно працювати і забезпечувати себе, оскільки близьких родичів він не має.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід на тримання під вартою ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.06.2023 терміном на 60 (шістдесят) календарних днів з 16.30 год. 26.06.2023 до 16.30 год. 24.08.2023.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час триває, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, то за клопотанням прокурора на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 , якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Враховуючи, що обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не змінилися, суд приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, та за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали та мають високу вірогідність у зв`язку із можливістю найсуворішого покарання, а тому є виправданим продовження застосування запобіжного заходу на 60 днів.

Водночас, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, а саме: його вік, те, що він не працює, не має постійного доходу, неодружений, не має постійного місця реєстрації, в минулому притягався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену судимість за вчинення корисливого злочину. Також на розгляді в Калуському міськрайонному суді знаходяться два кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 , в яких він обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів.

А тому суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, та не дає можливості перешкоджати правосуддю, ухилитися від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, захисником та обвинуваченим не доведено.

Також суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи таку можливість, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, суворості покарання, що загрожує обинуваченому у разі доведеності його вини за вчинення умисних тяжких злочинів, його особи, суд вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про який клопоче сторона захисту, хоча і накладатиме на обвинуваченого менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ. При цьому домашній арешт, на думку суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Більше того, на даний час обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання, також в суду наявні суперечливі дані щодо його постійного місця проживання, так як в обвинувальному акті вказана одна адреса місця проживання, а в судовому засіданні під час встановлення особи обвинуваченого він зазначав про зовсім іншу адресу свого місця проживання.

За сукупності всіх обставин суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 77670,00 грн., оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин інкримінованих йому діянь, саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначеного місця реєстрації, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначеним розміром застави відповідно до ухвали суду від 26.06.2023 у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 77670,00 гривень, терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 02.10.2023 включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: