Справа № 216/1418/23
провадження 1-кп/216/476/23
ВИРОК

іменем України

11 травня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000010 від 11.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дебальцеве Донецької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні має неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою як тимчасово переміщена особа: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 11 січня 2023 року приблизно о 15:30 год., проходячи біля річки по вул. Черняховського, що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, під одним із дерев знаходилась картонна коробочка із-під цигарок в середині якої були пакети у кількості 22 штук з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Після чого ОСОБА_4 , візуально ідентифікувала вказану речовину рослинного походження зеленого кольору, як особливо небезпечно наркотичний засіб - канабіс. Розуміючи, що вищевказана речовина рослинного походження є наркотичною речовиною - канабісом, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_4 , з метою незаконного придбання наркотичного засобу для особистого вживання, підняла виявлену нею картонну коробочку із-під цигарок в середині якої знаходились сліп-пакети у кількості 22 штук з речовиною рослинного походження зеленого кольору, тим самим незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після чого помістила вказану картонну коробочку із-під цигарок до зовнішньої вдягненої на неї сумки, тим самим почала незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб з метою особистого вживання без мети збуту.

Далі, того ж дня, тобто 11 січня 2023 року, в період часу з 16:19 по 16:36 годин ОСОБА_4 будучи зупинена працівниками поліції за підозрою у причетності до вчинення кримінального правопорушення, біля буд. №29 по вул. Черняховського, що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, в присутності двох понятих, добровільно видала працівникам поліції наявну при собі картонну коробочку із-під цигарок в якій знаходились сліп-пакети у кількості 22 штук з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, масою: 0,446 г, 0,442 г, 0,445 г, 0,434 г, 0,432 г, 0,449 г, 0,432 г, 0,440 г, 0,442 г, 0,437 г, 0,435 г, 0,443 г, 0,441 г, 0,437 г, 0,439 г, 0,445 г, 0,442 г, 0,440 г, 0,449 г, 0,438 г, 0,441 г, 0,439 г, що згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/1425- НЗПРАП від 24.01.2023, - є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами, затвердженими Постановою КМ України №796 від 27.07.2011), рослини роду коноплі (канабіс), (таблиця І, список №3) є рослиною яка містять наркотичні та психотропні речовини, і обіг яких допускається в промислових цілях.

Згідно з Таблицею № 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, в редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 № 634, розмір наркотичного засобу канабіс - цілі або різного ступеня подрібнення будь-які частини рослини роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстрації, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою, від 5,0 г, що перебуває у незаконному обігу, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Маса вилученого у ОСОБА_4 канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,395 г, 0,382 г, 0,396 г, 0,373 г, 0,387 г, 0,415 г , 0,415 г, 0,378 г, 0,405 г, 0,374 г, 0,424 г, 0,386 г, 0,401 г, 0,391 г, 0,399 г, 0,410 г, 0,389 г, 0,374 г, 0,429 ш, 0,392 г, 0,399 та 0,404 г, загальна маса - 8,718 г та відповідно до Таблиці №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ №188 від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29.07.2010 №634, є масою відповідно до якої настає кримінальна відповідальність.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

2. Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні до суду надано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою і її захисником.

Згідно з укладеної угоди прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачена ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У цій угоді зазначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про можливість її укладення, а саме: ОСОБА_4 в ході досудового розслідування щиро розкаялась, беззаперечно визнала свою вину.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії кримінальних проступків, особи підозрюваної, яка раніше не судима, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, згоди потерпілого на укладення цієї угоди, з огляду на положення ст.ст. 65 КК України, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

3. Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.01.2023 відносно ОСОБА_4 прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_4 , зазначивши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність укладення, належність цього кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також про існування достатніх фактичних даних для визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованого їй правопорушення, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Адвокат ОСОБА_5 - захисник обвинуваченої ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену з його підзахисною угоду.

4. Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з п.1 та абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд враховує наявність суспільного інтересу у швидкому досудовому розслідуванні, а також судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення та в запобіганні повторному вчиненню кримінальних правопорушень як підозрюваними, так і іншими особами.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальний проступок.

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням обвинуваченою своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , воно містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, так як вона своїми умисними діями, вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

5. Призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

З наведеного вбачається, що суд, використовуючи право дискреції, має призначити конкретній особі за конкретний злочин максимально індивідуалізоване покарання. Це право охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності, зокрема й корупційної.

Суд не вбачає будь-яких привілеїв для обвинуваченої ОСОБА_4 , яка досягла угоди із стороною обвинувачення, оскільки така угода укладена без жодного примусу лише за бажанням сторін та спрямована на вирішення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відтак суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства й в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, та забезпечить досягнення мети його застосування.

Суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та враховує ці обставини як такі, що згідно з ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання.

При цьому суд також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 .

З цих підстав суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 309 КК України виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

6. Запобіжний захід.

Суд враховує, що на час ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 не застосовано жодного запобіжного заходу та не покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також характеризуючі відомості щодо особи обвинуваченого, щире каяття у скоєному, з`явлення із зізнанням, а також активне сприяння розкриттю злочину і беззастережне визнання ним винуватості, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу або покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

7. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

8. Процесуальні витрати.

Питання про процесуальні витрати у розмірі 1887,80 гривень, пов`язані з проведенням експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/104-23/1425 НЗПРАП від 24.01.2023, суд вирішує у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.

9. Вирішення долі речових доказів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 63, 65, 66, 309 Кримінального кодексу України, статтями 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 травня 2023 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000010 від 11.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати на проведення судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/1425-НЗПРАП від 24.01.2023 в сумі 1887,80 грн.

Речовий доказ - канабіс масою 8,718 г, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням обмежень, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1