Справа № 334/5626/23
Номер провадження № 1-кс/334/2541/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

30 серпня 2023 рокумісто Запоріжжя

слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.03.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин виправних робіт

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6 -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовує клопотання тим, що в провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001183 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.06.2023, в період часу з 07:00 по 08:00, ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , за місцем мешкання раніше знайомої потерпілої ОСОБА_7 , а саме у припаркованому у вказаному місці власному автомобілі АЗЛК 2140 г.н.з. НОМЕР_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, побачив мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9с NFC» в корпусі синього кольору, IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI(2): НОМЕР_3 вартістю 2083 гривень 33 копійки, та достовірно знаючи що він на праві власності належить ОСОБА_7 , таємно викрав вказаний мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його повертати.

Після чого ОСОБА_4 , разом з викраденим мобільним телефоном покинув місце вчиненого кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Підозра у вчиненні вказаного правопорушення саме ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- рапортом слідчого стосовно телефонної розмови з ОСОБА_8 від 02.08.2023;

- протоколом огляду місця події від 08.07.2023;

- протоколом огляду мобільного телефону від 11.07.2023;

- протоколом огляду сім-картки від 11.07.2023

18.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового розслідування посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_4 , особистість останнього, раніше засудженого за скоєння корисливих злочинів, у своїй сукупності свідчить про схильність ОСОБА_4 до скоєння злочинів та відсутність наміру на виправлення та перевиховання, дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення покарання за даний злочин, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування отримано інформацію також про перевірку Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на причетність ОСОБА_4 й до скоєння іншого правопорушення на території Дніпровського району, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0001663 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, вчинялися неодноразові спроби викликати підозрюваного ОСОБА_4 до слідчого, проте останній не відповідав на телефонні дзвінки.

08.08.2023 слідчим відділом було надано доручення оперативному підрозділу ВКП Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , на що отримано відповідь я вигляді допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , осіб, які мешкають неподалів від самого підозрюваного, та які повідомили, що бачили його останній раз в кінці липня 2023 року, точну дату не повідомили, а якщо враховувати що як раз приблизно в той час, 18.07.2023, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, то є підстави вважати, що саме за для уникнення відповідальності за скоєння останнім кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється він й вчиняв спроби переховування від органів досудового слідства.

23.08.2023 на підставі постанови слідчого ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області кримінальне провадження №0001183, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.06.2023 було зупинено, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук та направлено постанову до ВКП Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Таким чином, підтверджений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_4 а саме відсутність місця роботи, відповідно постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки, та схильність останнього до вчинення кримінального правопорушення, а також аналізуючи факт скоєного ним даного кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому відділу представлені не були.

- відсутність осіб які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов?язків передбачених ст. 194 КПК, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює та свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 176 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор виклав доводи аналогічні до наведених в клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні додатково просив звернути увагу, що в ході досудового слідства було допитано потерпілу. Яка повідомила, що підозрюваний висловлював відносно неї та її неповнолітньої дитини погрози вчинення фізичного насильства.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки підозрюваний вину визнає, наміру переховуватися від слідства не має. Підозрюваний повідомив, що до слідчого не з`являвся, оскільки втратив свій мобільний телефон, та перебував у м. Києві, покарання, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відбув не в повному обсязі.

Заслухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 09.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Відомості до ЄРДР внесені з наступним коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 08.06.2023 до Запорізького Уп ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 про те, що у період військового стану на території України, а саме 08.06.2023 невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 0:00 до 08:00 шляхом вільного доступу викраа майно, що належить ОСОБА_7 чим спричинила останній матеріальний збиток (а.с.5).

18.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (а.с. 80-81) та допитано в якості підозрюваного (а.с.84-86).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується отриманими у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 08.07.2023; протоколом огляду мобільного телефону від 11.07.2023; протоколом огляду сім-картки від 11.07.2023

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими, а також достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий за обвинуваченням у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята і не погашена, за повідомленням самого підозрюваного покарання ним відбуто не в повному обсязі

При цьому, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Доказів стійких соціальних зв`язків, роботи, доходу підозрюваного суду не надано.

Доказів неможливості підозрюваного за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно показів потерпілої ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_4 погрожував її сину фізичною силою (а.с. 98-100), що підтверджує наявність ризику впливу на учасників процесу

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, є особою раніше засудженою за корисливий злочин проти власності.

У сукупності всі вище вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші злочини, та буде переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що йому загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочині.

Крім того, інкриміновані обставини вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), підтверджують наявність вищевказаних ризиків, хоча сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим повністю доведені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, зокрема підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходів, вже був оголошений в розшук у зв`язку з неявкою на виклик слідчого.

Також слід звернути увагу на те, що більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з тим, що дані запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

Так, запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зав`язків, будь яких зав`язків з іншою країною, або наявність зав`язків в іншому місці.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму.

При цьому, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 18.07.2023, а тому строк обрання запобіжного заходу має бути визначений в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.09.2023 включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 діб - до 15 години 00 хвилин 18 вересня 2023 року (включно).

Строк тримання під вартою обчислювати з 15 години 00 хвилин 30.08.2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ГУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/334/2541/23, ЄУН 334/5626/23. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали..

Слідчий суддя: ОСОБА_1