справа № 361/6152/21
провадження № 1-кп/361/461/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 від 08 червня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 23 лютого 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 1 020 грн;

- 11 червня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком 3 роки;

- 13 грудня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2021 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився поблизу озера, розміщеного на території Парку Перемоги за адресою: Київська область, м. Бровари, помітив ОСОБА_9 , який знаходився неподалік зазначеного озера та у ОСОБА_5 у цей час виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого.

Того ж дня, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, підійшов до ОСОБА_9 та, розуміючи, що його дії помічені потерпілим, наніс кулаком лівої руки два удари в область обличчя потерпілому, внаслідок чого останній втратив рівновагу. ОСОБА_5 , користуючись втратою рівноваги потерпілого, стягнув через голову ОСОБА_9 чоловічу куртку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» чорного кольору, IMEI: № НОМЕР_1 та IMEI: № НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора Vodafon Україна № НОМЕР_3 та sim-картою мобільного оператора ПАТ «Київстар» НОМЕР_4 , паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 з місця події зник в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2 917,67 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, після дослідження судом письмових матеріалів визнав повністю, пояснивши, що щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначеного в обвинувальному акті, просив суворо його не карати.

Крім визнання вини ОСОБА_5 під час судового розгляду, його вина у вчинені злочину також підтверджується такими письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 08 червня 2021 року о 00:14:03 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України (т. 1, а. п. 198);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 червня 2021 року, згідно з яким гр. ОСОБА_9 заявив те, що 06 червня 2021 року біля 23.00 год. невстановлена особа, перебуваючи в парку «Перемога» в м. Бровари, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , заволоділа його курткою, мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 7», паспортом громадянина України, завдавши матеріального збитку останньому на суму 4 500 грн (т. 1, а. п. 199);

- протоколом огляду місця події від 07 червня 2021 року, фототаблицею до нього, згідно з яким слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 у присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості неподалік буд. АДРЕСА_3 , під час якого чоловік на ім`я ОСОБА_5 в присутності двох понятих добровільно видав слідчому мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi» (т. 1, а. п. 200-203);

- власноручно написаною заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу мобільного телефона (т. 1, а. п. 205);

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05 червня 2021 року та довідкою до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який 06 червня 2021 року близько 23 год., перебуваючи за адресою: м. Бровари, парк «Перемога» наніс йому 2 удари в обличчя та викрав телефон, куртку, паспорт та дві банківські картки (т. 1, а. п. 206-208);

- протокол огляду предмету від 08 червня 2021 року, згідно з яким слідчим оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», належний потерпілому ОСОБА_9 (т. 1, а. п. 209-210);

- постановою начальника відділення СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 про визнання та приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 08 червня 2021 року, згідно з якою мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» з сім-картами визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні (т. 1, а. п. 211);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 08 червня 2021 року, згідно з яким о 21 год. 07 хв. 07 червня 2021 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (т. 1, а. п. 212-216).

Крім того, у судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає їх належними та допустимими.

Європейський суд з прав людини у п. 65 рішення у справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Указаних висновків суд дійшов, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом, безпосередньо дослідивши усі докази та інші матеріали, у порядку ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, й заслухавши доводи сторін з боку обвинувачення та захисту, тим самим провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відтак, суд за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зазначає, що останній щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.

З урахуванням вищевикладених обставин у справі, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах встановлених у санкції статті. На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Разом із цим, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Отже, ОСОБА_5 вчинив новий злочин протягом визначеного вироком суду іспитового строку.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17 (провадження № 51-4700км20), «у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку».

За вказаних обставин, остаточне покарання відносно ОСОБА_5 слід визначити із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На підставі наведених норм права обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у загальний строк покарання, враховуючи, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, з дня затримання - 07 червня 2021 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368 - 371, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року остаточне покарання визначити ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах цього кримінального провадження з 07 червня 2021 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи, які становлять 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 коп. (висновок експерта від 15.06.2021 № СЕ-19/111-21/27430-ТВ) стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_5 та IMEI 2: НОМЕР_6 , який передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1