Справа № 750/8841/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/267/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 13 серпня 2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 53 680 грн.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, який розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Мотивує тим, що ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження. Так, його вина у вчиненні інкримінованого злочину не доведена, прокурором висловлені лише припущення, а не реальні фактичні дані. Ризик впливу на свідків, зокрема, рідну матір, яка взагалі має право відмовитись надавати будь-які показання в силу ст. 63 Конституції України, є необґрунтованим, як і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки попередня судимість давно знята та погашена і він вважається не судимою особою.

Той факт, що він не працює не є обставиною, яка негативно його характеризує, адже він як фізична особа, взагалі може не декларувати свій дохід і бути офіційно не працевлаштованою, і при цьому, їй гарантуються, як офіційний так і не офіційний дохід, як в готівковому так і в безготівковому виді.

Антисоціальна поведінка це, на думку апелянта, щось не зрозуміле, оскільки Законом України не передбачено і використовується органами слідства та прокуратури незаконно, при тому,що йому не було роз`яснено, що це таке.

Вказує на те, що місце його реєстрації та проживання слідству відоме, слідство може пересвідчитись в його добропорядності та перевірити рівень доходів.

Наголошує на тому, що відносно нього було допущено порушення права на захист, оскільки всі слідчі дії 14 червня 2023 року були проведені за відсутності його захисника, час затримання вказаний 15 червня 2023 року, хоча він був затриманий 14 червня 2023 року.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили обрати інший запобіжний захід, що не буде пов`язаний із позбавленням волі, з урахуванням недоведеності ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, прокурора та слідчого, які заперечували проти доводів сторони захисту, звернули увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення та особу підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом проникнення до житла, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, 14 червня 2023 року, близько 05 години, проникли у будинок по АДРЕСА_3 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_11 , 1943 року народження, та з метою подолання можливого опору останньої, ОСОБА_6 розпилив в обличчя потерпілої діючу речовину з газового балончика, чим спричинив останній біль та тимчасове погіршення зору, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 відкрито заволоділи майном та грошовими коштами ОСОБА_11 .

За даним фактом СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 14 червня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002104, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

О 01 год. 15 хв. 15 червня 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_6 .

Цього ж дня ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою, по відношенню до жінки похилого віку, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Крім того, ОСОБА_6 фактично проживає в м. Ірпінь Київської області, на значній відстані від місця вчинення кримінального правопорушення та місця розташування органу досудового розслідування, що з урахуванням ситуації в країні через введення військового стану, значно ускладнить його прибуття та проведення належного контролю за поведінкою підозрюваної особи, що сприятиме його ухиленню від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Наявність у підозрюваного місця реєстрації та матері, не свідчать про дотримання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, як на це вказує сторона захисту. Тим більше, що зареєстроване місце проживання підозрюваного в тому ж населеному пункті, де було вчинене кримінальне правопорушення, де мешкає потерпіла та свідки у кримінальному провадженні, що підвищує названий стороною обвинувачення ризик можливого тиску на вказаних учасників кримінального провадження з боку підозрюваного.

Той факт, що ОСОБА_6 , як фізична особа має право офіційно не реєструвати вид своєї діяльності та не декларувати прибутки, у даному провадженні, ніким не оспорюються. Він офіційно не працевлаштований та не має стабільного джерела доходу, що вказує на те, що він, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, при тому, що жодних гарантій дотримання ним належної процесуальної поведінки, як то родина, наявність малолітніх дітей, офіційної роботи, тощо, стороною захисту не надано.

Слідчий суддя не приймав до уваги попередні судимості підозрюваного, як він помилково вважає, але врахував, що він, як особа, яка вже притягувалась до кримінальної відповідальності, чітко та об`єктивно оцінює ситуацію, розуміє наслідки, які можуть наступити для нього у разі визнання винним, що в сукупності з даними про його особу підвищує ризик його ухилення від слідства та суду.

Твердження підозрюваного про те, що він не має наміру впливати на свою матір, яка є свідком у даному провадженні, оскільки вона може відмовитись від дачі показань, і цим спростовується вказаний слідчим ризик його можливого впливу на свідків, не приймається до уваги, як необґрунтоване.

По-перше, стороною обвинувачення вказано, що підозрюваний може здійснювати впив на потерпілу, з метою зміни останньою своїх показань на його користь. По-друге, слідчий зазначає про можливість тиску на свідків у даному провадженні, а це не лише матір підозрюваного, а й інші особи, які надали свої показання про відомі їм обставини у даному провадженні.

Ризик можливого тиску на свідків та потерпілу є тривалим, адже він існує не тільки в період досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду, аж поки суд безпосередньо не допитає вказаних осіб та не надасть оцінку наданим ними показань.

Аргументи підозрюваного про те, що органом досудового слідства було порушене його право на захист під час затримання, не заслуговують на увагу.

З наданих слідчим матеріалів убачається, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені о 20 годині 18 хвилин, всі подальші слідчі дії були проведеній в вечірній час 14 червня 2023 року, впізнання особи, яка можливо здійснила пограбування потерпілої проводилось в 00 год. 15 хв. вже 15 червня 2023 року.

Отже, осіб, які могли здійснити напад на потерпілу ОСОБА_11 було встановлено 15 червня 2023 року, відразу після цього був затриманий ОСОБА_6 о 01 год. 15 хв., про що вірно вказано у протоколі затримання. Про затримання підозрюваного о 01 год. 50 хв. 15 червня 2023 року був повідомлений Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, після прибуття захисника о 04 год. 35 хв. було розпочате оформлення протоколу затримання. Після цього був проведений допит підозрюваного за участі захисника, під час якого ОСОБА_6 від надання показань відмовився.

Таким чином, жодних порушень права підозрюваного на захист колегією суддів не встановлено, слідчі дії за участі підозрюваного та без присутності захисника органом досудового слідства не проводились, тому безпідставним є твердження апелянта про порушення його права на захист.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15