Справа № 944/639/23
Провадження №1-кс/944/516/23
/про накладення арешту/
29.05.2023 рокум.Яворів
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.05.2023 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів.
Відтак, слідчий просить тимчасово позбавити підозрюваного ОСОБА_8 можливості відчужувати грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а також розпоряджатися будь-яким чином таким майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Заборона розпоряджатися вказаним майном може бути застосована, оскільки її незастосування може призвести до зникнення (втрати) майна шляхом його реалізації підозрюваним, в тому числі шляхом відчуження на користь інших осіб з втратою права власності.
Зважаючи на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи вказаної особи, як арешт його майна, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор просять клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності. Клопотання підтримує, просить таке задовольнити.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час судового розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.
З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.
22.05.2023 о 16 год 08 хв заступник начальника СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, м. Зарафшан Бухарської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого.
22.05.2023 о 21 год 40 хв старшим слідчим СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.05.2023 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів.
Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У клопотанні про арешт майна слідчим наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що було вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.
Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Нормою п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року (із змінами та доповненнями) - «арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом».
Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до п.5, 6 ч.2. ст.173 КПК України, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для обвинуваченого та третіх осіб.
Слідчим суддею, в ході розгляду клопотання про арешт майна не встановлено обставин, які б свідчили, що імовірні наслідки накладення арешту на належне підозрюваного майно в межах даного кримінального провадження, можуть суттєво позначитися на інтересах підозрюваного або інших осіб.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст.131 КПК України, і його застосування на даній стадії кримінального провадження, у якому підлягають встановленню обставини кримінального правопорушення, на переконання суду, є доцільним і виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи, яка є його власником.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для накладення арешту на належне обвинуваченому майно, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.
Крім того, ч.11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства, відповідно до ст.7 КПК України, закріплені, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом.
За змістом положень ст.3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.
В свою чергу, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, передбаченою п.3 ч.2 ст.170 КПК України. При цьому слідчий суддя, враховує і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином клопотання слідчого про накладення арешту підлягає до задоволення.
Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,
Контроль за виконанням ухвали доручити старшому слідчому СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1