Справа № 299/1319/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/4806/91/21 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2021, яким обвинувачених: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканців АДРЕСА_1 визнано винуватими та призначено покарання, відповідно: за ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 КК України; за ч.3 ст.185 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_9 визнано винною та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

- за ч.2 ст.304 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного їй покарання з випробовуванням протягом однорічного іспитового строку з покладенням на неї наступних обов?язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_8 звільнено від покарання без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження строком на один рік з переданням його на виховання його батькові ОСОБА_11 .

Вирішено долю речових доказів: ситемний блок «Gresso» з процесором AMD Sempron (tm) 145 Processor 2,81 ГГц, оперативною памяттю 768 МБ, відеокартою ATI Radeon 3000 Graphics, жостким диском ST 500DM002-1BD142, монітором «LG» Flatron Е 2242С (діагональ 22"), провідною клавіатурою «Start Master», провідною мишкою «Logicfox», три качки повернуто потерпілому ОСОБА_12 .

Згідно вказаного вироку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнані винними в наступному.

18.02.2020, біля 20 год., ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , разом із неповнолітнім сином ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати, після їхнього вчинення, добре розуміючи неповнолітній вік ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, у словесній формі розповіла про легкість і доступність заволодіння чужим майном, переконала у вигідності вчинення явно злочинних дій та шляхом вмовляння втягнула неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність, а саме у вчинення крадіжки.

17.03.2020, біля 19 год., ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити її протиправні дії, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникла до дворогосподарства АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_12 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з особистих корисливих спонукань таємно викрала з дерев?яного курника три свійські качки індійської породи віком біля одного року, вартістю 300 грн однієї, із викраденим зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 900 грн.

ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

18.03.2020, біля 20 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім сином ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їхні протиправні дії, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_9 , пошкодивши рукою скло на вхідних дверях будинку, проникли через утворений отвір до вказаного будинку, власником якого є ОСОБА_12 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань таємно повторно викрали із спальної кімнати системний блок «Gresso» вартістю 3400 грн, монітор «LG» Flatron Е 2242С вартістю 1200 грн, провідну клавіатуру «Start Master» вартістю 100 грн та провідну мишку «Logicfox» вартістю 75 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 4 775 грн.

ОСОБА_9 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно;

- ч.2 ст.304 КК України - втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, вчинені матір?ю.

Як наслідок ОСОБА_9 порушила моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, здійснила пагубний вплив на неповнолітнього сина ОСОБА_8 та завдала шкоди його моральному вихованню.

Таким чином ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду від 15.01.2021, прокурор ОСОБА_6 звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить цей вирок в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність місцевим судом та призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавленням волі строком від трьох до шести років.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Звільнення від покарання за вчинення тяжкого злочину законом не передбачено.

Прокурор вважає, що під час прийняття рішення судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є безумовною підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 з приводу апеляційної скарги проркурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторони обвинувачення, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже, звільнення від покарання за вчинення тяжкого злочину законом не передбачено.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд визнає, що Виноградівський районний суд застосував у даній справі щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру згідно ч.1,2 ст.105 КК України помилково у спосіб, не передбачений нормами КК України.

На думку апеляційного суду допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального закону в даному випадку, з урахуванням особи обвинуваченого, є істотними, що обґрунтовано ставить під сумнів законність і справедливість вироку, а також позбавляє апеляційний суд підстав у цій частині визнавати чи не визнавати обґрунтованими доводи обвинувачення.

Згідно п.4 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути встановлені апеляційним судом недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, взяти до уваги доводи в наведеній вище апеляційній скарзі прокурора, в тому числі щодо особи обвинуваченого у даній справі ОСОБА_8 , тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у разі доведення його вини, прийняти законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404,407,409,412,415,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок щодо ОСОБА_8 скасувати в частині визнання винним та звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від покарання на підставі ч.1 ст.105 КК України із застосуванням щодо нього примусових заходів виховного характеру на підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України, а кримінальну справу в цій частині, щодо ОСОБА_8 повернути до того ж місцевого суду для її розгляду в іншому складі суду.

В решті вирок від 15.01.2021 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: