ВИРОК

Іменем України

15.09.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000436 від 01.06.2023 рокупро обвинувачення:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Яблунька Турківського району Львівської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: Львівська область Турківський район с. В. Яблунька та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

в с т а н о в и в :

31.05.2023 року близько 23:40 год., ОСОБА_5 , знаходячись на дитячому майданчику, поблизу будинку №51, що по вул. В. Великого у м. Львові, при розмові з командиром взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , які в цей час в даному місці несли службу по охороні громадського порядку у складі екіпажу «Омега 553» у форменому одязі із відповідними знаками розрізнення та діяли у межах повноважень, визначених ст.23 Закону України «Про національну поліцію», почав голосно нецензурно висловлюватися в сторону працівників поліції, поводити себе агресивно, розмахувати руками, хапати за формений одяг ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 наніс своєю правою ногою удар ОСОБА_6 в ліву ногу з тильної сторони нище коліна та наніс удар ногою в область живота. В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи ігнорувати законні вимоги поліцейських, припинити вчиняти протиправні дії, продовжив умисно заподіювати ОСОБА_6 побої, які виразились в нанесенні ударів руками в область обличчя та тулуба останнього.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо його не карати.

07.09.2023 року потерпілий у судовому засіданні вказав, що дійсно 31.05.2023 року близько 23:40 год., знаходячись на дитячому майданчику, поблизу будинку №51, що по вул. В. Великого у м. Львові при виконанні службових обов`язків із поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_7 побачили ОСОБА_5 з компанією. Запропонували ОСОБА_5 надати документи, які посвідчують його особу. Однак ОСОБА_5 почав голосно нецензурно висловлюватися в їх сторону, поводити себе агресивно, розмахувати руками та хапати його за формений одяг. Інші особи, які були присутні в цей час із ОСОБА_5 підбурювали останнього до зазначених дій. Після чого, ОСОБА_5 умисно заподів йому побої, зокрема наносив удари руками в область його обличчя та тулуба. Просив обрати ОСОБА_5 покарання із застосування ст. 75 КК України та не позбавляючи його волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.345 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, так як він умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побої, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого: який є молодого віку особою, не працює, одружений, має утриманні дітей, раніше не суджений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, за період проживання скарг від сусідів і мешканців мікрорайону не поступало; за допомогою до лікаря-психіатра КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не звертався; думку прокурора, захисника та потерпілого; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття, та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статі за який кваліфіковано кримінальне правопорушення у вигляді обмеження волі. Однак суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків на підставі ст.76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не продовжувався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт, а тому слід скасувати дію ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова про арешт майна від 02.06.2023 року по справі № 465/4100/23.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 326, 370, 373, 374, 376 КПК України -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2(два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати дію ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова про арешт майна від 02.06.2023 року по справі № 465/4100/23.

Речові докази по справі, а саме: порожню скляну пляшку об`ємом 0.5 л, з етикетками «Перша приватна броварня світлий розлив» та порожню скляну пляшку об`ємом 0.5 л з етикеткою віскі «Ballantines» - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, а також направити потерпілому.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1