Справа № 752/2032/17
Провадження №: 1-кп/752/97/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010995 від відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості за наступних обставин.

10.11.2015 приблизно о 09-30 год., ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки БМВ н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другій смузі руху транспортних засобів проїзної частини вул. Заболотного зі сторони Столичного Шосе, у напрямку площі «Одеської» в м. Києві, по вологій проїзній частині, із швидкістю приблизно 50 км/год, при цьому будучи неуважним, та неправильно зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, з урахуванням швидкості свого автомобіля не дотримався безпечної дистанції з автомобілем марки Ніссан Мікра н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала пасажир ОСОБА_7 , який рухався в другій смузі руху попутного напрямку. В результаті чого, неподалік АЗС «ANP», по вул. Ак. Заболотного, 31-е в м. Києві, здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля в задню ліву частину автомобіля Ніссан Мікра. Від вказаного зіткнення автомобіль Ніссан Мікра ставши некерованим, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем марки Вольцваген Таурег н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку, по другій смузі руху транспортних засобів проїзної частини вул. Заболотного, зі сторони площі «Одеської» в м. Києві, у напрямку Столичного Шосе.

В подальшому передня частини автомобіля Ніссан Мікра, роз`єдналась та перемістилась на смугу руху по якій рухався автомобіль марки Шкода Суперб н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 , а саме по першій смузі руху транспортних засобів проїзної частини вул. Заболотного зі сторони Столичного Шосе, у напрямку площі «Одеської» в м. Києві, що призвело до їхнього зіткнення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, у пасажира ОСОБА_7 , 1960 р.н., згідно висновку експерта № 2414/К від 22.12.2015 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №6561/20435/16-52 від 14.12.2016 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля БМВ ОСОБА_3 з технічної точки зору мав виконувати вимоги п.п.2.3.б)., 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, дії якого з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.2.3.б).,12.1,13.1 ПДР України. У даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди знаходяться (перебувають) дії водія автомобіля БМВ ОСОБА_3 .

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №9-104/9-105 від 01.02.2016 року Державного науково-дослідного інституту судових експертиз МВС України встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля БВМ ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, дії якого не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України та перебували в причинному зв`язку із настанням події даної ДТП.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3.б), 12.1, 13.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної ДТП і її наслідками.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначив, що розуміє, що ця підстава для закриття провадження не є реабілітуючою.

Прокурор не заперечувала щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, дослідивши клопотання та заслухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке вчинено 10.11.2015 (тобто більше 7 років та 8-ми місяців тому) та відповідно до ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції до 01.07.2020), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

На даний час кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості,на який також поширюється трирічний строк давності згідно ст. 49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Стосовно заявлених цивільних позовів.

Потерпілою ОСОБА_7 було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. Цивільним позивачем ОСОБА_8 булу подано позов про відшкодування матеріальної шкоди.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Що стосується судових витрат, то у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, витрати на проведення експертиз у вказаному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд -

постановив:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0010995 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди та цивільного позивача ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: автомобілі БМВ н.з. НОМЕР_1 , Ніссан Мікра н.з. НОМЕР_2 , Вольцваген Таурег н.з. НОМЕР_3 , та Шкода Суперб н.з. НОМЕР_4 , що повернуті власникам під розписку - залишити власникам за належністю.

Процесуальні витрати по справі - вартість проведених експертиз за 6561/20435/16-52 від 14.12.2016 у розмірі 6055,50 грн., №9-104/9-105 від 01.02.2016 у розмірі 2304 грн., та № 35/ат від 24.02.2016 у розмірі 1075,20 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1