САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1437/23
Провадження № 1-кп/726/109/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду, у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 19 травня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Задубрівка, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, стрільця-помічника гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18.05.2023 року ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідки, знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.04.2023 видане на його анкетні дані, є підробленим, рухаючись по вул. Я. Мудрого, 192 в м. Чернівці, Чернівецької області на транспортному засобі марки «Daewoo Nubira» державний номерний знак НОМЕР_3 будучи учасником дорожнього руху був зупинений працівниками УПП в Чернівецькій області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закон України «Про Національну поліцію». В подальшому, згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 , на вимогу працівників Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 від 12.04.2023.

В ході перевірки документів працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було виявлено ознаки підробки, що виражались у відсутності елементів захисту документа та у візуальній невідповідності шрифту аналогічного бланку посвідчення. В ході проведення огляду місця події від 18.05.2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 було вилучено.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/126-23/4471-ДД від 29.05.2023 бланк посвідчення водія серійним номером НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , за дослідженими способами друку не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництві у підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають певні права, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Підстави розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Так, положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується на розгляд обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, тобто без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У клопотанні вказує про те, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, таким чином просить провести розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, без виклику учасників кримінального провадження

Також додано заяву ОСОБА_3 від 26.06.2023, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1, 4 ст. 358 КК України, беззаперечно визнає; згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також вказано про те, що останній обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Таким чином ОСОБА_3 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1, 4 ст. 358, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною. Крім того, обвинувачений висловив свою позицію у власноручній заяві, адресованій суду, у якій також визнав вину та просив призначити покарання у виді штрафу.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього заяви та матеріали кримінального провадження, на підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорювалися учасниками кримінального провадження, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено та доведено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, за обставин, вкладених в обвинуваченні, та кваліфікує дії ОСОБА_3 за передбаченого ч.5 ст.27, ч.1, 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до кримінальних проступків; що таким не завдано матеріальної шкоди; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому розкаянні.

Також суд враховує і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності ст. 67 КК України, прокурором не заявлено в обвинувальному акті та судом не встановлено.

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі - п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання у виді штрафу, на переконання суду, в даному конкретному випадку, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, а також принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати, що складаються із витрат на залучення експерта та проведення експертизи у розмірі 956 гривні 00 копійки, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 371, 373, 375, 381, 382 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному проваджені, у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 копійки.

Речові докази: сейф-пакет №1482476, в середині якого знаходиться бланк посвідчення водія серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , який долучений до матеріалів кримінального провадження та ДВД-диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1