ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2828/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002443 від 26 червня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002443 від 26 червня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Згідно з поданим клопотанням, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 приблизно у квітні 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, а пізніше з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими, з метою підроблення офіційних документів та подальшим заволодінням квартирою, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.

При цьому, з метою вчинення такого злочину члени групи розробили єдиний план злочинних дій і розподілили обов`язки та ролі кожного, які діяли з єдиним злочинним умислом, відомим всім учасникам групи та безпосередньо брали участь в скоєнні злочинів.

Як зазначає слідчий, відповідно до розробленого плану метою діяльності вказаної групи осіб було протиправне заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , вартістю 1 173 822 грн., яка на праві власності належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18.04.2023 у невстановлений час за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні, де здійснює свою діяльність приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 , ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, яка видавала себе за ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є законною власницею квартири АДРЕСА_1 , підробили офіційний документ, а саме довіреність від 18.04.2023, зареєстровану в реєстрі за № 461, яка надає право ОСОБА_4 розпоряджатися вказаною квартирою. Дію вказаної довіреності припинено нотаріусом, у зв`язку з невірними даними у ній особи, яка її видавала, що свідчить про ознаки фіктивності.

У подальшому, 26.06.2023 близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 з невстановленими досудовим розслідуванням особами, дотримуючись заздалегідь розробленого плану, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , поряд з вхідними дверима вказаного приміщення зустрів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вступила в злочину змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами та повинна була, використавши підроблені документи, фіктивно придбати квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до обумовленого плану невстановлена особа надала ОСОБА_7 для використання підроблені документи та грошові кошти, які необхідні для переоформлення вказаної квартири, після чого ОСОБА_7 зустрілася нібито з продавцем квартири ОСОБА_4 та вони з метою досягнення спільної мети, а саме незаконного продажу квартири, направилися до приміщення нотаріуса, у якому ОСОБА_7 надала нотаріусу ОСОБА_11 оригінали попередньо підроблених документів, в тому числі довіреності від ОСОБА_8 на ОСОБА_4 , однак в подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 було викрито їх злочину діяльність.

Як вказує слідчий, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з метою протиправного переоформлення квартири на ОСОБА_7 , однак довести злочин до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 було викрито їх злочину діяльність та викликано працівників поліції, внаслідок чого кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 могли завдати ОСОБА_8 шкоди в розмірі 1 173 822 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, та надає права, з метою його використання іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця поди; протоколами допиту свідків; протоколами тимчасових доступів та вилученими документами; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

26.06.2023 ОСОБА_4 затримано за підозрою у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, КК України.

27.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 серпня 2023 року включно.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також розмір шкоди, який ОСОБА_4 міг завдати потерпілій та існування можливості переховування на тимчасово окупованих територіях України,

Існування ризику незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні на думку слідчого підтверджується тим, що ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками та іншим підозрюваним, а тому, перебуваючи на волі, може намагатися узгодити їх покази, з тим щоб вони відповідали його інтересам.

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному і його захиснику.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на ризики, визначені статтею 177 КПК України.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зазначивши, що підозрюваний не судимий, має постійне місце проживання, брав участь у слідчих діях, надавав покази, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та вважав, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту здатне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002443 від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,

26.06.2023 ОСОБА_4 затримано за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, КК України.

27.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 серпня 2023 року включно.

22 серпня 2023 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 27 вересня 2023 року.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст.ст. 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, і містяться у: протоколі огляду місця події від 26.06.2023 року, під час якого було виявлено та вилучено довіреності, заяви та копії договорів купівлі-продажу, які стосуються квартири АДРЕСА_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 - нотаріуса Київського міського нотаріального округу, протоколами допитів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, та в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Досліджуючи відомості про особу підозрюваного, судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований у м. Києві, не має інших осіб на утриманні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на до дванадцяти років, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для вірогідного ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, слідчий суддя враховує, що такий ризик є змінюваним в залежності від стадії досудового розслідування та зібраних у кримінальному провадженні доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, в той час як метою застосування запобіжних заходів є запобігання певним ризикам саме у майбутньому.

Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, відсутні будь-які інші стримуючі фактори задля запобігання вказаному ризику. Слідчий суддя також враховує об`єктивні труднощі у можливостях здійснення контролю за поведінкою підозрюваного за місцем його перебування, зумовлені введенням військового стану на території України.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Беручи до уваги вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та надані у судовому засіданні пояснення прокурора щодо наявності цього ризику у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, відомостями про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до них, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою спонукання до ненадання показань, їх зміни, перекручування або спотворення раніше повідомлених ними обставин, а також на іншого підозрюваного, з яким він знайомий, з метою узгодження їх показань, з тим щоб вони відповідали його інтересам.

Досліджені під час судового засідання обставини свідчать, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не здатні забезпечити уникнення ризиків кримінального провадження. Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний мешкає один, не має близьких родичів, тривалий час не працює. Особисте зобов`язання є неспроможним забезпечити виконання завдань кримінального провадження і уникнути заявлених ризиків з огляду на відсутність достатніх для даного етапу досудового розслідування стримуючих приписів. Неможливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування та суду не надійшли заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

З урахування встановлених обставин, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, можливі наслідки вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою,

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, зважаючи на матеріальний стан підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, вважає за можливим визначити ОСОБА_4 заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання слідчого задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 27 вересня 2023 року включно.

Строк дії ухвали - до 12 год. 40 хв. 27 вересня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисячі сімсот двадцять гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не відлучатись із населеного пункту (м. Київ), в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

4) утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, до 27 вересня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - у цей же строк моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1