Справа № 286/2831/23
У Х В А Л А

Провадження № 1-кс/286/482/23

21 липня 2023 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора , -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 року ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора, в якій він просить визнати факт бездіяльності Коростенської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000274, яка виразилась у тяганині та зволіканні з реєстрацією кримінального провадження відповідно до ст.214 КПК України; визнати факт бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0000274 яка полягає у не розгляді клопотання про залучення його потерпілим та порушення процесуальних строків його розгляду; зобов`язати слідчого розглянути його клопотання від 07.07.2023 року щодо залучення його, як потерпілого у згаданому кримінальному провадженні, про результати якого його письмово повідомити; визнати факт бездіяльності слідчого та групи прокурорів відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 000274, яка виразилась у тяганині, зокрема у не проведенні жодної обов`язкової слідчої дії, які вони мали вчинити з моменту реєстрації цього провадження, зокрема огляд місця події тощо.

Суддя дослідивши подану скаргу та додані до неї копії матеріалів, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора з огляду на наступне.

Суд звертає увагу заявника (скаржника), що визнання факту бездіяльності слідчого чи прокурора нормами КПК України не передбачено.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Тобто, вказаний перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним, до нього не входить оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у тяганині та зволіканні з реєстрацією кримінального провадження відповідно до ст.214 КПК України, оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання про залучення потерпілим та порушення процесуальних строків його розгляду; оскарження бездіяльності слідчого прокурора, яка полягає у тяганині, зокрема у не проведенні жодної обов`язкової слідчої дії, які вони мали вчинити з моменту реєстрації кримінального провадження не підлягає оскарженню.

Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику (скаржнику), що підпунктом 5 пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено оскарження рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Зокрема, відповідно частини першої ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з частиною другою статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Відповідно до ч.4 ст.55 КПК України потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Частиною п`ятою ст.55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Матеріали скарги не містять відомостей про винесення слідчим або прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні заявника (скаржника) потерпілим.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України заявник (скаржник) набув статусу потерпілого з моменту подання заяви про залучення його до провадження як потерпілого; у такому випадку винесення слідчим чи прокурором окремого процесуального рішення про визнання особи потерпілим, яке надсилається заявнику, не передбачено нормами КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст.77, 303, 304, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1