Справа № 727/8507/23
Провадження № 1-кп/727/397/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000511 від 22.06.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 , у не встановленому в ході досудового розслідування місці та в невстановлений час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, знайшов пластмасову ємність, всередині якої знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, незаконно придбав вказану речовину шляхом привласнення знайденого, яку поклав до своєї сумки чорного кольору та зберігав при собі без мети збуту до 22.06.2023 року.

У подальшому, 22.06.2023 року 0 05 год.19 хв. працівниками УПП в Чернівецькій області по вул. Героїв Майдану, 99-А в м.Чернівці було зупинено ОСОБА_3 , в якого під час проведення поверхневої перевірки, згідно ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», у власній сумці чорного кольору виявлено пластмасову ємність, всередині якої знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини.

Після цього, в період часу з 05 год. 50 хв. до 06 год. 21 хв. 22.06.2023 року слідчо-оперативною групою Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області за адресою вул. Героїв Майдану, 99-А в м.Чернівці за участю двох понятих, у встановленому законом порядку, під час проведення огляду місця події, було вилучено пластмасову ємність, всередині якої знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини.

Згідно з висновком експерта від 01.08.2023 року № СЕ-19/126-23/5553 - НЗПРАП за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,4508 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 08.08.2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000511, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України як незаконне придбання, зберігання психоропних речовин без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкціями статтей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується, і які передбачають відповідальність за вчинені проступки.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень у дохід держави.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави понесені витрати за проведення експертизи у розмірі 1434 грн. 00 коп.

Речовий доказ: амфетамін, масою 0,4508 г., що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Речовий доказ: ДВД-диск з відеозаписами, який зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1