Номер провадження: 11-п/813/383/23
Справа № 504/2684/23
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. голови Комінтернівського райсуду Одеської обл. ОСОБА_5 про направлення до іншого суду клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у к/п 0000018, внесеного до ЄРДР 21.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України

установив:

В.о. голови Комінтернівського райсуду Одеської обл. ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду із поданням про передачу до іншого суду клопотання про арешт майна у к/п 0000018 до іншого суду, мотивуючи його тим, що у даному суді неможливо утворити склад суду для його розгляду.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Частиною 2 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, наданих апеляційному суду, 29.06.2023 до Комінтернівського райсуду Одеської обл. із Доброславської окружної прокуратури Одеської обл. надійшло клопотання про арешт майна, яке було розподіллено в провадження слідчого судді ОСОБА_7 , який заявив собі самовідвід від його розгляду.

Однак, здійснити повторний автоматизований розподіл клопотання про арешт майна не видалося можливим, оскільки не вистачило потрібної кількості суддів для його розподілу.

Так, як вбачається із подання суддя ОСОБА_5 перебуватиме у відпустці, у зв`язку з чим справи на неї не розподіляються.

Водночас, судді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є слідчими суддями, у суддів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 закінчилися або не розпочалися повноваження.

У судді ОСОБА_12 відсутня спеціалізація.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що подання та матеріали справи містять у собі певні невідповідності, зокрема у лозі звіту протоколу неможливості автоматизованого розподілу вбачається, що суддя ОСОБА_13 перебуває у відпустці, тоді як у поданні відсутні будь-які відомості відносно цього.

Більш того, у поданні не зазначено, в який період часу суддя ОСОБА_5 відбуває у відпустку та її тривалість.

Окрім того, на адресу апеляційного суду протягом тривалого часу не надходили актуальні довідки про наявність та відсутність суддів на робочому місці, що позбавляє апеляційний суд можливості належним чином встановити наявність правових підстав для передачі проваджень до іншого суду.

В той же час, апеляційний суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить із презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім (тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності).

Колегія суддів враховує, що суддя ОСОБА_7 заявив собі самовідвід з тих підстав, що предметом правопорушення у вказаному кримінальному провадженні може були судове рішення Комінтернівського райсуду Одеської обл., яке можливо було підроблене.

Апеляційний суд враховуючи викладені обставини та скорочені строку розгляду клопотань прокурора про забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування вважає за доцільне задовольнити вказане подання та направити його до Суворовського райсуду м. Одеси для розгляду.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 370, 405, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Подання в.о. голови Комінтернівського райсуду Одеської обл. ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у к/п НОМЕР_1 , внесеного до ЄРДР 21.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України направити до Суворовського райсуду м. Одеси для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3