ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1410/23 Справа № 202/9257/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000840 від 27.03.2023 року прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 27.03.2023,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2023 року у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000840 від 27.03.2023 відмовлено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 березня 2023 року приблизно о 21 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , здійснював рух у м. Дніпрі по проїзній частині проспекту Івана Мазепи зі сторони вул. Дунаєвського у напрямку вул. Авіаційної.

Під час руху по вищевказаній ділянці проїзної частини дороги, яка має по дві смуги в одному напрямку, водій ОСОБА_7 проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, в зазначений час, а саме 26 березня 2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, рухаючись в крайній правій смузі для руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину дороги проспекту Івана Мазепи зліва направо відносно його руху і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого в районі будинку АДРЕСА_1 допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобілю «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 на праву бічну частину тіла пішохода ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23 годині 25 хвилин в КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР на пр. Богдана Хмельницького, 19 у м. Дніпрі від сумісної тупої травми тіла у вигляді: повних прямих (розгинальних) переломів 5,6 ребра справа по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливом у праву плевральну порожнину, 8 ребра справа по біляхребтовій лінії, 5,6,7 ребер зліва по біляхребтовій лінії; повних, непрямих (згинальних) переломів 3,4,5 ребер справа по середньо-ключичній лінії; багатоуламкових переломів тіла правої та лівої велико- та малогомілкової кісток; повного косо-поперечного перелому тіла правої плечової кістки; розриву тканини печінки; забитої рани лівої скроневої ділянки; синців верхньої повіки обох очей, лівої вушної раковини та правої кисті; саден обличчя, лівого колінного та правого ліктьового суглобів.

17.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, на які він посилається у клопотанні, а підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання запобіжного заходу. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, навчається у магістратурі Дніпровського національного університету ім. Олеся Гончара, має постійне місце проживання та реєстрації.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обгрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, у результаті вчиненого злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини. Так, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В огрнутнування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що підозрюваному ОСОБА_7 відомі анкетні данні та місце проживання потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин пригоди.

Таким чином прокурор вважає, що ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.05.2023 року підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів, захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на заперечення проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції (рішенні в справі «Манчіні проти Італії»).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_11 . ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про відсутність необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2023, показаннями свідків ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 , протоколом слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , висновком судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_10 №1211/НЕ від 13.04.2023; висновком додаткової судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_10 №1211/НЕ/1003 від 08.05.2023; висновком автотехнічної експертизи СЕ-19/104-23/14168-ІТ від 20.04.2023; висновком автотехнічної експертизи СЕ-19/104-23/14674-ІТ від 20.04.2023, речовим доказом - автомобіль VOLKSWAGEN GOLF», р.н. НОМЕР_1 .

Апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та відсутність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, слідчим суддею вірно зазначено про те, що фактично прокурор посилається лише на тяжкість покарання, що вбачається також з поданої апеляційної скарги прокурора. Наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України прокурор підтверджує виключно тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Проте, така обставину не може оцінюватись в якості ризику, оскільки така обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, про що, зокрема, зазначалось в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України»). Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Під час апеляційного перегляду не було надано таких даних про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, апеляційний суд враховує, процесуальну поведінку підозрюваного, який місця ДТП не покидав, з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення до повідомлення про підозру не вчиняв спроб переховуватись від органів досудового розслідування, співпрацював зі слідством, самостійно з`явився за першим викликом до суду першої інстанції, відшкодував родині потерпілого витрати на поховання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є належним та вмотивованим, що ухвалено відповідно до вимог чинного КПК України.

Апеляційні доводи прокурора ОСОБА_5 не спростовують висновки суду і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3