Провадження №: 1-кс/752/6616/23
УХВАЛА
У провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.
Мотивуючи вказане клопотання прокурор вказує наступне.
Станом на дату клопотання на вказаній земельній ділянці проводяться підготовчі та будівельні роботи. Крім того, відповідно до відповіді Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, Департамент зареєстрував замовникові будівництва, фізичній особі, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво індивідуального житлового будинку (садибного типу)» за адресою: АДРЕСА_1 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) за цією адресою.
Відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» до незначного класу наслідків (СС1) відносяться житлові будинки до 4-х поверхів включно.
Однак, відповідно до інформації, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, поверховість об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , перевищує 4 поверхи включно, що підтвердив огляд місця події та висновок спеціаліста. Крім того, встановлена відсутність паспорту об`єкта будівництва.
Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 2320 кв. м. видано 02.04.2021, де зазначено, що житловий будинок складається з двох цокольних поверхів, трьох поверхів та двох поверхів мансарди.
Аналіз містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на житловий будинок (садибного типу) за адресою: АДРЕСА_1 дає підстави стверджувати, що зазначене будівництво проходить з серйозним порушенням вимог державних будівельних норм, а саме:
- ДБН Б.2.2-12:2019 таб. 6.1 та п. 6.1.3 щодо висотності будівництва (5 поверхів при допустимості в 3 поверхи);
- ДБН Б.2.2-12:2019 таб. 6.2 (понад 50% максимальної забудови земельної ділянки);
- ДБН Б.2.2-12:2019 п. 6.1.41 (відступ від межі вглиб ділянки 2,36 м при мінімально допустимому відступі 3 м);
- ДБН Б.2.2-12:2019 п. 6.1.33 (відступ з фасаду вглиб ділянки від магістральних вулиць 6 м, житлових 3 м);
- ДБН Б.2.2-12:2019 таб. 15.2 (порушення вимог протипожежних відступів від сусідніх будівель у 6 м, відступи менше 6 м)
З метою встановлення об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доказування чи спростування факту незаконності реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та отримання декларації про готовність об`єкта з незначними наслідками (СС1), а також усунення ризику пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення чи передачі майна іншим особам, існує необхідність у накладені арешту на вищезазначене майно.
21.07.2023 вказані житловий будинок та земельна ділянка визнані речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.
Метою арешту майна прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Розгляд зазначеного клопотання відбувся за відсутності власника майна.
Прокурор у судове засідання не з"явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання в його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отримання неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі майна.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя :