Справа № 204/7826/23
Провадження № 1-кс/204/1973/23
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання начальника відділення СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000312 від 22 травня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Красноармійськ (зараз м. Покровськ), Донецької області, раніше не судимого, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, маючого неповнолітню доньку, працюючого електрослюсарем на ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000312 від 22 травня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312, яке розпочато 22.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 23 травня 2023 року про підозру у скоєнні вказаного злочину повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено 21.05.2023, в період часу приблизно з 11 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , спільно вживали алкогольні напої. В цей же день в період часу з 20.00 год. до 20 год. 30 хв., після того як знайомі пішли, та ОСОБА_5 і його дружина ОСОБА_8 залишились самі, між ними на побутовому ґрунті сталася сварка, в ході якої вони стали штовхати один одного. Під час сварки ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин через вказану сварку, обурений поведінкою дружини, вирішив вчинити її умисне вбивство. Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя своєї дружини ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, умисно штовхнув руками ОСОБА_8 , від чого вона впала на підлогу, опинившись в положенні лежачі на спині, після чого ОСОБА_5 своїм коліном притиснув її тулуб до підлоги, обмеживши таким чином можливість чинити спротив, взяв в руки кочергу, і, утримуючи її обома руками за вільні кінці, середньою частиною став давити на органи шиї ОСОБА_8 , тобто, став душити її, та продовжував свої дії доти поки вона не перестала подавати ознаки життя. Причиною смерті ОСОБА_8 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом - удавлення. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме: у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 22.05.2023 о 18.30 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні вказаного злочину. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: Протоколом огляду місця події від 21.05.2023, яким встановлено, що місцем скоєння злочину є територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на т які розташований житловий будинок, в приміщенні якого виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті; Протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , згідно якого на трупі виявлено ознаки насильницької смерті у вигляді численних синців і саден на різних частинах тіла, а також странгуляційної борозни; Лікарським свідоцтвом № 246 від 22.05.2023, яке є остаточним та згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї тупим предметом - удавлення; Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили причетність підозрюваного до скоєння вказаного злочину; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у скоєнні умисного вбивства визнав повністю; Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Слід зазначити, що відповідно до вимог КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні безпосередньо подаються до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, оскільки місцем розташуванням Покровського районного управління поліції, є Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика,7. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:Переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на спроб втечі підозрюваного після скоєння злочину, будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато лише 22.05.2023 та на даний час слідство не володіє всією повнотою фактичних даних про обставини скоєння злочину. Отже, цілком ймовірно, що може виникнути необхідність, у відшуканні та вилученні речей, про які слідство не володіло інформацією на початковому етапі розслідування. Слід зазначити, що у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі він буде мати можливість знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що свідками у даному кримінальному провадженні, якими підтверджено причетність ОСОБА_5 до скоєння злочину, є його куми, а також його діти, з якими він разом проживає за однією адресою. Отже у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, він матиме можливість впливати на свідків з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, зокрема шляхом вмовляння або погроз, що може призвести до зміни показів свідків у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Крім того, слід зазначити, що покази свідків з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), будуть братись до уваги судом лише ті, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується обставинами скоєння злочину, зокрема тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, через малозначний привід, відносно близького родича, що на думку сторони обвинувачення свідчить про його схильність до скоєння злочинів у стані алкогольного сп`яніння на ґрунті неприязних відносин. Крім того, у разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, очевидно, що він буде проживати за місцем свого постійного мешкання разом зі своїми доньками, одна з яких є неповнолітньою, оскільки він не позбавлений батьківських прав, що з урахуванням вищенаведених обставин скоєного ним злочину, становить для них загрозу, оскільки гарантії того, що ОСОБА_5 буде вести себе належним чином по відношенню до дітей, відсутні. Неможливість застосування запобіжних інших запобіжних заходів відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Звертаючись з відповідним клопотанням, ми беремо до уваги, що підозрюваний не має захворювань, що включені до додатку № 13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, потребує від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Таким чином, в умовах воєнного стану на території України, такий підхід національних судів щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може породити позитивні прецеденти, для належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, що поміж іншого, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету Збройних Сил України. З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Таким чином, на думку сторони обвинувачення, наявність вищевказаних ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке заподіяло смерті іншій людині, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив захисник та підозрюваний, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання начальника відділення СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000312 від 22 травня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 20 липня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1