Справа № 128/2285/15-к
УХВАЛА

17 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20.04.2015 в ЄРДР за № 0000547 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (головуюча суддя ОСОБА_5 ).

16.05.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , однак суддя ОСОБА_5 перебуває на лікарняному.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 23.04.2020, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України викладено у редакції, яка передбачає, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023, вищевказане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 (21.05.2023) неможливо розглянути клопотання суддею ОСОБА_5 з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, тому розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 проводиться іншим суддею Вінницького районного суду Вінницької області, визначеному в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.

17.05.2023 у даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним до суду письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк його дії спливає, а ризики, які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали, а саме обвинувачений є особою раніше судимою, тому вважає, що ОСОБА_4 може переховується від суду. Окрім того , зазначає, що обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, а тому вважає, що він схильний до вчинення протиправних діянь. Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідка, які ще недопитані в судовому засіданні та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду справи.

У зв`язку з чим, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, заявивши в свою чергу клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки він має хворобливий стан здоров`я, не має наміру ухилятися від явки до суду.

Прокурор заперечив щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ОСОБА_4 двічі оголошувався в розшук.

Вислухавши заявлені клопотання, думки учасників кримінального провадження щодо них, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до п. п.2,4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення. Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»). З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Судом установлено, що у зв`язку із численними неявками в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалами суду обвинувачений ОСОБА_4 двічі було оголошено у розшук, а саме ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.08.2015 та від 21.09.2022. Ухвалою Вінницького районного суду від 30.01.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вирішуючи письмове клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; також суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений неодноразово порушував обов`язок прибувати за викликом суду, тим самим перешкоджав розгляду кримінального провадження, двічі перебував у розшуку, на даний час судовий розгляд даного провадження триває, ще в судовому засіданні не допитані потерплі, свідок та сам обвинувачений. Тому суд вважає , що обвинувачений на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідка з метою зміни їх показів в суді.

Окрім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою, будучи раніше судимою, останній раз вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України, також обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, який відноситься згідно КК України до класифікації тяжких злочинів та категорії кримінальних правопорушень проти власності, тому суд вважає що існує ризик того, що будучи на волі обвинувачений може продовжувати переховуватися від суду та вчинити інші злочини.

Відтак, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не виправдає себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тому, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, йому доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме - по 15 липня 2023 року включно.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу, на думку суду, не підлягає до задоволення з огляду на його необгрунтованість. Крім того, інший вид запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Також, обвинуваченим ОСОБА_4 не надано суду медичних документів щодо його хворобливого стану здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят діб, тобто до 15 липня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити начальнику УВП№1 м. Вінниці, для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17.05.2023 о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1