Справа № 467/717/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження № 0000065 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого слюсарем-ремонтником на ВП ПАЕС, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 09 червня 2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точний час в ході дізнання встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись біля двору будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесну сварку з неповнолітнім ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , знаходячись біля двору будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 діючи умисно та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока неповнолітньому ОСОБА_5 , чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока та садно вздовж правої брови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та пояснив, що 09 червня 2023 року у вечірній час він знаходився біля двору будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних сталася словесна сварка з неповнолітнім ОСОБА_5 , в ході якої він наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока неповнолітньому ОСОБА_5 та завдав йому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока та садно вздовж правої брови. У вчиненому розкаявся, зробив для себе висновки, шкодує про вчинене та готовий нести покарання за вчинене правопорушення.

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у вечірній час 09 червня 2023 року біля двору будинку АДРЕСА_1 , стала сварка з обвинуваченим, в ході якого останній ударив його кулаком правої руки в область правого ока та завдав тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока та садно вздовж правої брови.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що про факт спричинення його сину тілесних ушкоджень він узнав від сина наступного дня, викликав працівників поліції та потім поїхали до судово-медичних експертів.

Крім визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, узгоджуються з поясненнями потерпілого, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши наслідки визнання ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого та його законного представника, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок експерта № 196 від 12.06.2023 року згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: синець навколо правого ока та садно вздовж правої брови. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів (предмету) з обмеженою контактуючою поверхнею (кулак, нога, скляна банка і т.п.) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Час утворення вказаних тілесних ушкоджень може відповідати часу вказаному у постанові та потерпілим. Виходячи з розташування та умовах, вказаних потерпілим, а саме від нанесення як мінімум одного удару кулаком в обличчя. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з положення стоячи на площину є маловірогідним.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України як кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинного діяння.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку призовників в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо. Судом не встановлено наявності зв`язків з антигромадськими елементами.

Суд також враховує позицію сторони обвинувачення, потерпілого та законного представника потерпілого щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1ст.125 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Речових доказів у кримінальному проваджені не має.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1