Справа № 541/2668/23
Провадження № 1-кп/541/285/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі, головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000671 від 09.06.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миргород , Полтавської області, з середньою освітою, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, з участю інших учасників судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою проживає на протязі тривалого часу, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, яке зокрема виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також у втраті позитивних емоцій, відпочинку, енергійності.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 , заходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , провокував словесний конфлікт, під час якого діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і мав взаємні права та обов`язки, психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на неї, погроз, яке супроводжувалось приниженням її гідності, залякування, що призводить до психологічних страждань.

01 січня 2023 року о 14 годині 12 хвилин, ОСОБА_3 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані на її адресу нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_6 . Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.02.2023 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім цього, 12 січня 2023 року о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_7 та матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані на їх адресу нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.02.2023 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Не зупиняючись на вчиненому, 08.06.2023 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з єдиним кримінально-протиправним умислом на вчинення домашнього насильства, під час раптово виниклого конфлікту з матір`ю ОСОБА_6 , почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, погрожував вигнати з будинку, тобто вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою, погроз, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_6 .

Протиправні дії ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , а також виразилось у пониженні самооцінки, та нездатності захистити себе, у зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

17 серпня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком визначеним судом.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ст. 126-1 КК України що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та витрати пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню відсутні .

Клопотання про застосування запобіжного суду ОСОБА_3 учасниками судового провадження не заявлялося, тому суд не вирішує питання запобіжного заходу ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 серпня 2023 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання, з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить іншого кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1