Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1361/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000206 від 05 червня 2018 року) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він діючи умисно, маючи умисел на придбання та зберігання боєприпасів, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядам несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, вчинив злочини проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , точну дату досудовим слідством встановити не надалось можливим, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи гранату РГД - 5 з запалом до неї, та маючи умисел на придбання, носіння, та зберігання боєприпасів, діючи незаконно, умисно, в порушення додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядам несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, відповідно до положень яких зброя військового призначення, та бойові припаси, до яких відноситься і вище вказана граната, відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян, приніс гранату у гараж, розташований у дворі будинку в АДРЕСА_2 , належному на праві власності громадянці ОСОБА_6 , після чого став зберігати її у вище вказаному гаражі, без передбаченого законом дозволу.

29.08.2017 під час проведення огляду гаражного приміщення, розташованого в АДРЕСА_2 , належного на праві власності громадянці ОСОБА_6 , яким користувався громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , працівниками СУ ГУНП в Закарпатській області та Закарпатського управління ДБР НП України, була виявлена та вилучена граната ГРД - 5 з запалом до неї.

Відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи № 12/48 від 12.09.2017, проведеної у кримінальному провадженні № 0000090 від 24.04.2017, - предмети надані на експертизу, а саме корпус гранати з маркуванням «// 71-73Т» та підривник з маркуванням «60-75 УЗРГМ 583» - є бойовою гранатою РГД - 5, яка відноситься до категорії боєприпасів, відноситься до наступальних ручних осколкових гранат, виготовлена промисловим способом, в остаточно спорядженому стані (поєднання підривника до корпуса гранати) придатна для здійснення вибуху з утворенням вражаючих факторів.

Таким чином, всупереч вимогам Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядам несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року із змінами та доповненнями, ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав корпус гранати РГД - 5 з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, які у сукупності утворюють ручну осколкову гранату дистанційної дії РГД - 5, що відноситься до категорії боєприпасів.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження із зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, тобто зберігання, придбання вибухових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що він разом зі своєю сім`єю на протязі року орендував квартиру АДРЕСА_4 . Власниця квартири повідомила, що до квартири відноситься і гараж. Сам гараж обвинувачений не використовував, не оглядав, а поставив там тільки деякі свої речі та тримав у гаражі свій мотоцикл. У гаражі був безлад і багато непотрібних речей. Він не закривав гараж на ключ, оскільки син власниці квартири часто приходив туди. Ніякого відношення до знайденої гранати він не має. До цього гаража мали доступ сторонні люди. Коли працівники поліції в гаражі проводили обшук, його вдома не було, він перебував в Угорщині та повернувся в Україну десь через тиждень. Про проведений обшук його повідомив батько його дружини. Просить його виправдати, оскільки злочину він не вчиняв.

У судовому засіданні були допитані свідки, на покази яких сторона обвинувачення посилалася як на обгрунтування винуватості ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є тестем обвинуваченого. Під час відсутності його зятя, обвинуваченого по справі ОСОБА_5 , в гаражі було проведено обшук, під час проведення якого він був присутній та поставив свій підпис у протоколі обшуку. Працівники поліції прийшли до квартири, повідомили, що буде проводитись обшук, в гаражі відхилили шафу і знайшли якусь іржаву зброю: рушницю, гранату, які поставили в мішок. Гараж на ключ не закривався, в ньому зберігалися чужі речі. До його дочки з зятем у тій квартирі проживало декілька сімей.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою обвинуваченого. Про обшук вона дізналася наступного дня після його проведення. До обвинуваченого в тій квартирі проживало декілька сімей (ветеринарний лікар, сім`я з смт. Вилок, військовий). Гараж на ключ не закривали, так як він належав власниці квартири. В гаражі жителі будинку тримали свої велосипеди.

Свідок ОСОБА_9 , дружина обвинуваченого суду показала, що квартиру АДРЕСА_4 вони з чоловіком орендували. В гаражі тримали велосипеди та інструменти. Їй повідомили, що в гаражі проводили обшук, під час якого знайшли мисливську рушницю та гранату. В цей час вона разом з чоловіком та дітьми перебувала в Угорщині. Питала чоловіка, що це за речі, на що він відповів, що нічого про виявлену зброю він не знає.

Свідок ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Сторона обвинувачення від допиту свідка ОСОБА_10 відмовилася, тому вказаного свідка в судовому засіданні допитано не було.

Крім цього, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за клопотанням прокурора в судовому засіданні досліджено наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000206 від 05.06.2018 (а.п. 77);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000059 від 14.02.2018 (а.п. 78-79);

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 14.02.2018, згідно якої з кримінального провадження № 0000090 від 24.04.2017 виділено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 307 КК України (а.п. 80-82);

- рапорт начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області від 01.06.2018 № 17/1-127 вн18 (а.п. 83-84);

- протокол обшуку від 29.08.2017 - 30.08.2017, відповідно до якого за участю ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , було проведено обшук за адресою АДРЕСА_3 . Під час обшуку виявлено три поліетиленові пакети з надписами, упаковані в спецпакет № 4253701 (а.п. 85-87);

- заява ОСОБА_6 від 29.08.2017 про надання згоди слідчому на проведення огляду належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 88);

- протокол огляду від 29.08.2017, згідно якого в присутності власника майна ОСОБА_6 та громадянина ОСОБА_7 було проведено огляд гаражного приміщення, що знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_5 , в ході якого, зокрема за шафою в лівому крайньому куті приміщення виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в якому знаходився предмет схожий на гранату РГ-5, зеленого кольору в розібраному стані (а.п. 89-91);

- висновок експерта від 10.10.2017 № 6/608 за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, проведеної в кримінальному провадженні № 0000090 (а.п. 94-101);

- висновок експерта від 31.10.2017 № 1/608 за результатами проведеної судової балістичної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0000090 (а.п. 104-110);

- висновок судової вибухотехнічної експертизи від 12.09.2017 № 12/48 у кримінальному провадженні № 0000090, згідно якої предмети надані на експертизу, а саме корпус гранати з маркуванням «// 71-73Т» та підривник з маркуванням «60-75 УЗРГМ 583» - є бойовою гранатою РГД - 5, яка відноситься до категорії боєприпасів, відноситься до наступальних ручних осколкових гранат, виготовлена промисловим способом, в остаточно спорядженому стані (поєднання підривника до корпуса гранати) придатна для здійснення вибуху з утворенням вражаючих факторів (а.п. 113-121);

- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.11.2009, згідно якого ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_9 (а.п. 122),

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 14.01.2014 (а.п. 123);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 13.05.2010 (а.п. 124);

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_9 (а.п. 125-126);

- заява про видачу паспорта ОСОБА_5 (а.п. 127-128);

- вимога про судимість з довідкою на звороті, згідно якої ОСОБА_5 раніше не судимий (а.п. 129);

- характеристика Четфалвівської сільської ради від 27.03.2020 № 68, згідно якої ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 130);

- довідка про склад сім`ї від 23.03.2020 № 64 (а.п. 131);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 30.07.2018 (а.п. 132);

- відповідь від правоохоронних органів Угорщини щодо Magyar (Madiar) Otto (а.п. 133- 138).

Суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, прийшов до таких висновків.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

У відповідності до ч. ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений, а обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Разом з тим, досліджені судом докази не доводять поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні.

Отже, у суду є розумний сумнів, щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Покази свідка ОСОБА_7 зводяться лише до констатації факту виявлення бойової гранати в приміщенні гаража, яким користувався обвинувачений.

Разом з цим приміщення гаража знаходиться на території будинку АДРЕСА_5 , яке не зачинялося і до якого мали абсолюбний доступ сторонні особи, що підтверджено з показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані в судовому засіданні.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення огляду приміщення гаража був відсутній за місцем проживання, перебував за межами України, свою причетність до знайденого боєприпасу категорично заперечив.

Аналогічно і інші докази не підтверджують причетність саме обвинуваченого ОСОБА_5 до придбання і зберігання вказаного боєприпасу та суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак, суд, виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину, не приймає їх як докази сторони обвинувачення.

У свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов переконливого висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За приписами п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо недоведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У зв`язку з виправданням обвинуваченого, судові витрати за проведення судових експертиз необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 .

Судові витрати в кримінальному провадженні у вигляді вартості судових експертиз в сумі 1452,34 грн - прийняти на рахунок держави.

Речовий доказ - гранату РГД 5 з маркуванням «// 71-73Т» - передати в розпорядження Збройних Сил України.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1