Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

31 травня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/615/23

провадження № 1-кп/152/76/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 08 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000019 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н.Малихіно Ленінського району Курської області російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, є особою з інвалідністю третьої групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 у невстановлений час у соціальній мережі «Одноклассники» (ok.ru) створив обліковий запис з ідентифікатором користувача « ОСОБА_6 », зі створенням відповідної сторінки за посиланнями « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку в подальшому особисто використовував для приватного та публічного спілкування з іншими користувачами соціальної мережі.

Незважаючи на обмежувальні заходи щодо соціальної мережі «Одноклассники», встановлені Указом Президента України №133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», які передбачають заборону Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru», «Вконтакте», «Одноклассники», ОСОБА_3 використовуючи VPN - сервіси, які дозволяють відвідувати веб-сайти, доступ до яких заблоковано, у вказаній соціальній мережі використовував свою сторінку, яка є публічно доступною, а саме, кожний бажаючий користувач соціальної мережі може перейти на неї та прочитати вміст матеріалу, що поширюється користувачем.

09 квітня 2015 року Верховна Рада України від імені Українського народу, керуючись положеннями Загальної декларації прав людини, дбаючи про забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прагнучи розвивати та зміцнювати незалежну демократичну, правову державу прийняла Закон «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», яким засудила комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначила правові основи заборони пропаганди їх символіки.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні визнано злочинними і такими, що здійснювали політику державного терору, яка характеризувалась численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, та у зв`язку з цим засуджено як несумісний з основними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 4 вказаного Закону виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму на всій території України заборонено.

ОСОБА_3 в період часу з січня 2022 року по лютий 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон, який під`єднаний до мережі Інтернет, в соціальній мережі «Одноклассники» (ok.ru), умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичної ідеології, знаючи, що публікації в соціально-орієнтованих ресурсах сприяють формуванню суспільної думки на користь певної громадської позиції, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів, поширював іншим користувачам вказаної соціальної мережі вітальні листівки та фото із зображенням комуністичної символіки, а саме: зображення пам`ятника Й.Сталіна біля будівлі з вивіскою «Сталинский центр», до якого люди несуть квіти; зображення Й.Сталіна в маршальському мундирі з люлькою, який сидить на фоні гербу СРСР; зображення погруддя ОСОБА_7 в парадному маршальському мундирі з усіма нагородами; ілюстрацію частинами діорами «Установление Советской власти в Вятке»; зображення п`ятикутної зірки з надписом «Мы из СССР»; ілюстрацію, що складається з червоного фону, на якому посередині зображені схрещені серп та молот з надписом «Слава Советской армии», що відповідно до статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015, є символікою комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи №6075/23-55 від 21.04.2023, наданий на дослідження відеозапис огляду предметів, який записаний на компакт диск і наданий на дослідження, містить символіку комуністичного тоталітарного режиму.

02.02.2023 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 та цього ж дня розпочато досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення.

За результатами проведення досудового розслідування 05.05.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 08 травня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 08.05.2023 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000019 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 436-1 КК України. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині, сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_3 . Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.1 ст. 436-1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 11.05.2023, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючинадані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені в ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів … Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436 - 1 КК України, відноситься нетяжких злочинів, санкція якого передбачає обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 08.05.2023, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 відповідає вимогам, встановленим у ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000019, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 08 травня 2023 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 436-1 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 у невстановлений час у соціальній мережі «Одноклассники» (ok.ru) створив обліковий запис з ідентифікатором користувача « ОСОБА_6 », зі створенням відповідної сторінки за посиланнями « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку в подальшому особисто використовував для приватного та публічного спілкування з іншими користувачами соціальної мережі.

Незважаючи на обмежувальні заходи щодо соціальної мережі «Одноклассники», встановлені Указом Президента України №133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», які передбачають заборону Інтернет - провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru», «В контакте», «Одноклассники», ОСОБА_3 використовуючи VPN - сервіси, які дозволяють відвідувати веб-сайти, доступ до яких заблоковано, у вказаній соціальній мережі використовував свою сторінку, яка є публічно доступною, а саме, кожний бажаючий користувач соціальної мережі може перейти на неї та прочитати вміст матеріалу, що поширюється користувачем.

09 квітня 2015 року Верховна Рада України від імені Українського народу, керуючись положеннями Загальної декларації прав людини, дбаючи про забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прагнучи розвивати та зміцнювати незалежну демократичну, правову державу прийняла Закон «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», яким засудила комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначила правові основи заборони пропаганди їх символіки.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні визнано злочинними і такими, що здійснювали політику державного терору, яка характеризувалась численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, та у зв`язку з цим засуджено як несумісний з основними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму на всій території України заборонено.

ОСОБА_3 в період часу з січня 2022 року по лютий 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон, який під`єднаний до мережі Інтернет, в соціальній мережі «Одноклассники» (ok.ru), умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичної ідеології, знаючи, що публікації в соціально-орієнтованих ресурсах сприяють формуванню суспільної думки на користь певної громадської позиції, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів, поширював іншим користувачам вказаної соціальної мережі вітальні листівки та фото із зображенням комуністичної символіки, а саме: зображення пам`ятника Й.Сталіна біля будівлі з вивіскою «Сталинский центр», до якого люди несуть квіти; зображення Й.Сталіна в маршальському мундирі з люлькою, який сидить на фоні гербу СРСР; зображення погруддя ОСОБА_7 в парадному маршальському мундирі з усіма нагородами; ілюстрацію частинами діорами «Установление Советской власти в Вятке»; зображення п`ятикутної зірки з надписом «Мы из СССР»; ілюстрацію, що складається з червоного фону, на якому посередині зображені схрещені серп та молот з надписом «Слава Советской армии», що відповідно до статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015, є символікою комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи №6075/23-55 від 21.04.2023, наданий на дослідження відеозапис огляду предметів, який записаний на компакт диск і наданий на дослідження, містить символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, тобто у поширенні символіки комуністичного тоталітарного режиму, що укладена угода між ним та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст.50, 65 - 67 КК України.

Взяті підозрюваним ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.02.2023 на мобільний телефон марки «RedМі» imeі 1: НОМЕР_1 ; imeі 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «RedМі» imeі 1: НОМЕР_1 ; imeі 2: НОМЕР_2 підлягає поверненню власнику ОСОБА_3 .

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 08 травня 2023 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 за №0000019, за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 травня 2023 року, покарання за ч.1 ст. 436-1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.02.2023 на мобільний телефон марки «RedМі» imeі 1: НОМЕР_1 ; imeі 2: НОМЕР_2 , що поміщено до спец пакету НПУ № INZ 2016847, який належить ОСОБА_3 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «RedМі» imeі 1: НОМЕР_1 ; imeі 2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5496 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 77 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1