Дата документу 12.06.2023 Справа № 333/3189/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/3189/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/339/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 12 червня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжя, громадянина України, розлученого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлену для слідства дату та час, але не пізніше 08 год. 00 хв. 04 квітня 2023 року, ОСОБА_8 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі, перебуваючи поблизу будинку № 18 по вулиці Північнокільцева у місті Запоріжжя, підійшли до транспортного засобу марки «Ореl» моделі «Аstra» у кузові чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_9 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що їх дії залишаються ніким не помітними, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, відчинили замок водійських дверей зазначеного автомобіля, після чого проникли до салону автомобіля, привели у дію двигун, отримавши можливість керувати автомобілем покинули на ньому місце вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_8 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 227 000 грн.

Крім цього, у невстановлену слідством точну дату, але не пізніше 28.04.2023 року, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом одержання в подарунок від невстановленої у ході досудового розслідування особи 2 предмета, схожих на бойові гранати та предмет схожий на підривич УДЗ, тим самим незаконно їх придбав та в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (зі змінами) пересуваючись по території м. Запоріжжя переніс їх до місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, почав зберігати вказані предмети за місцем мешкання, без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення.

Так, 28.04.2023 в період часу з 14 год. 45 хв. по 18 год. 22 хв., в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті будинку виявлено: предмет схожий на бойовий підривач УДЗ з маркуванням « НОМЕР_2 », що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023 належить до категорії «небезпечно», предмет, схожий на бойовий корпус ручної гранати РГН з маркуванням «РГН 254-44-89», що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023 належить до категорії «обмежено небезпечно» та предмет схожий на ручну бойову гранату з маркуванням РДГ-55Б, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2023 належить до категорії «небезпечно».

Таким чином, ОСОБА_8 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб) та ч.1 ст.263 КК України (незаконне придбання, зберігання, боєприпасів без передбаченого законом дозволу).

На думку слідчого згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 28 квітня 2023 року по 26 червня 2023 року включно.

Встановлено ОСОБА_8 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 134200 гривень, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що лише тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_8 не може бути підставою для обрання щодо нього самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Будь-які докази наявності підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, відсутні.

Слідчим суддею не були враховані при розгляді клопотання певні обставини, а саме ОСОБА_8 має захворювання (клінічний діагноз) змішана бронхіальна астма, у разі відсутності стабільного прийняття ліків та відповідних захворюванню умов утримання стан його здоров`я погіршиться в умовах тримання в ізоляторі, оскільки є певні правила та обмеження останнього.

Крім того, він раніше не судимий, працює неофіційно будівельником та допомагає церкві, прибирає територію церкви, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має двох малолітніх дітей, має на утриманні матір пенсіонерку, які зареєстровані і проживають за однією адресою.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, зазначивши, що органом досудового розслідування ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, розбійного нападу на АЗС. Наразі складається повідомлення про підозру.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував дані про особу підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення тяжких злочинів, які мають велику суспільну небезпечність, останній зберігав за місцем проживання бойову гранату, та очікуване покарання, дані про його особу, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також судова колегія зауважує на даних про особу підозрюваного, який хоча в силу ст.89 КК України раніше не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності, у рамках даного кримінального провадження підозрюється у вчинені двох епізодів злочинної діяльності, фактично не має міцних соціальних зв`язків, за місцем реєстрації не проживає, має двох неповнолітніх дітей, але на теперішній час вони перебувають за кордоном, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу.

Отже, слідчим суддею враховано сукупність даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Твердження захисника про міцність та стійкість соціальних зв`язків підозрюваного, а також визнання останнім провини, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Також є безпідставними і посилання в апеляційній скарзі на наявність у підозрюваного незадовільного стану здоров`я, який хворіє на бронхіальну астму, як на підставу неможливості перебування під вартою, оскільки будь-яких доказів, які б підтвердили, що підозрюваний через наявність хвороби не може триматися під вартою, апеляційному суду не було надано. Відсутні такі дані про захворювання останнього і в наданих матеріалах.

Окремо слід зауважити на застосуванні у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України по відношенню до ОСОБА_8 через визначення розміру застави, альтернативного запобіжного заходу, якій діятиме у разі внесення встановленої суми застави.

Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, та свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу, розмір якого, з урахуванням особистості підозрюваного, не можна вважати необґрунтованим.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання визнаних доведеними ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4