Справа № 638/5475/23
Провадження № 1-кс/638/1120/23
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурорм ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №00001434 від 06 червня 2023 за ознаками кримінального правопорушення, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні слідчого відділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001434 від 06 червня 2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 червня 2023 року приблизно о 22 години 10 хвилин, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля будівлі за адресою: м. Ізюм, вул. Івана Мазепи, буд. 32, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків між ним та раніше знайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у бійку з останнім, в ході якої, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір направлений на умисне протиправне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, усвідомлюючи протиправний характер діяння та бажаючи діяти саме таким чином, дістав із наплічної сумки складний ніж, та тримаючи його в лівій руці, наніс удар потерпілому ОСОБА_7 в грудну клітину справа, чим спричинив йому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, правобічний пневмогемоторакс.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчим у клопотанні зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати цілодобовий домашній арешт

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001434 від 06 червня 2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано співробітниками поліції в порядку статті 208 КПК України.

ОСОБА_5 06 червня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 України.

06.06.2023 року ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.06.2023 з фототаблицею, пртоколом огляду місця події від 06.06.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , довідкою про надхожження ОСОБА_7 д закладу охорони здоровя на кареті швидкої допомоги від 05.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 05.06.2023, постановою про визнання речовим доказом від 06.06.2023,та іншими доказами в їх сукупності.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21 липня 2011 року)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, самі по собі обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПП: так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 . Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 К України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . уродженець м. Ізюм, Харківської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, одружений, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.

Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик втечі в даному випадку має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Зважаючи на той факт, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину підтверджується у тому числі і показаннями свідків та потерпілого, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному відомі місця мешкання та місця перебування потерпілого, свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, врахована встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

З урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, є достатні підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень злочинів, у зв`язку з чим може вчинити новий злочин,

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у злочину, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, відповідно не має законних джерел отримання прибутку, не має утриманців, відповідно, перебуваючи на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, суд вважає, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Окрім цього згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого з застосуванням насильства.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за адресою: місто Харків, вул. Полтавський шлях, 99, строком на 60 (шістдесят) днів - до 3 серпня 2023 року включно, з фактичної дати затримання 06.06.2023 о 23 год 05 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1