УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2023,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2023.

Клопотання мотивоване тим, що підрозділом детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 20.03.2023, за фактом заволодіння службовими особами управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації та ТОВ «СТРОЙБУД КОНСАЛТ ІНВЕСТ» державними коштами під час здійснення державних закупівель за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор зазначає про таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації у співучасті зі службовими особами ТОВ «СТРОЙБУД КОНСАЛТ ІНВЕСТ» () у період з 21.06.2022 по 23.09.2022 шляхом документального оформлення придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг (робіт) у ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» () та ТОВ БПФ «ВЛАСТА» () за завищеними цінами, а також шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей щодо витрат на заробітну плату робітникам, за договорами підряду № 11-Б, № 12-Б, № 13-Б, № 14-Б, № 15-Б від 21.06.2022, заволоділи державними коштами шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану.

Встановлено, що ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» () та ТОВ БПФ «ВЛАСТА» (), які є субпідрядними підприємствами, документально відобразили придбання вікон та металопластикових конструкцій від ТОВ «БІЛД СІСТЕМ» (), ТОВ «Тервікнопласт» (), ТОВ «Завод Стеко» () та інших суб`єктів господарювання, що мають ознаки «ризиковості».

Згідно висновку аналітичного дослідження від 07.02.2023 № 5/25-01-08-09/43480144 встановлено недостатність трудових ресурсів на ТОВ БПФ «Власта» для виконання робіт, та відсутність зареєстрованих податкових накладних щодо виконання ТОВ БПФ «Власта» аналогічних робіт з поточного ремонту (заміна вікон та дверей).

Крім того, за даними ЄРПН протягом 2021 - вересня 2022 року не встановлено зареєстрованих податкових накладних щодо виконання ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» аналогічних робіт з поточного ремонту (заміна вікон та дверей).

У 2021 році ТОВ «Фірма`ТЕХНОЛ» оформлено податкові накладні лише за виконання електромонтажних робіти у м. Чернігові, за покрівельні роботи за адресою: м. Славутич, Чернігівський квартал.

В основній масі ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» протягом 2021 - 2022 років здійснювало продаж будівельних матеріалів єдиному покупцю ТОВ «СТРОЙБУД КОНСАЛТ ІНВЕСТ».

Згідно звіту про фінансові результати за 2021 року ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» у підприємства відсутні основні фонди.

Відсутні зареєстровані податкові накладні протягом 2022 року на адресу ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» щодо придбання послуг з постачання електроенергії, опалення та інших комунальних послуг, оренди виробничих приміщень для проведення господарської діяльності, придбання паперу, заправки катріджів та інше.

Таким чином, у ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОЛ» відсутня значна кількість працівників та основних фондів для ведення господарської діяльності, відсутні зареєстровані податкові накладні щодо придбання послуг з постачання електроенергії, опалення та інших комунальних послуг, оренди виробничих приміщень.

Відповідно до отриманої інформації Управління Служби безпеки України в Чернігівській області встановлено фактичне місце проживання засновника та директора ТОВ «СТРОЙБУД КОНСАЛТ ІНВЕСТ» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Останній фактично керує діяльністю ТОВ «Стройбуд консалт інвест», ТОВ «БПФ Власта» та ТОВ «Фірма Технол», через які виводились бюджетні кошти у «тіньовий» сектор, надає вказівки щодо внесення недостовірних відомостей в акти виконаних робіт та бухгалтерську звітність, підписант актів виконаних робіт.

18.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.07.2023 проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_4 , у ході якого було вилучено мобільний телефон «SAMSUNG», SN: RFCRA05WLJW, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

19.07.2023 вилучений в ході обшуку мобільний телефон визнано речовим доказом згідно постанови детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 про визнання речовим доказом. Також, у клопотанні прокурор зазначив, що інформація, яка міститься на вказаному телефоні, підлягає експертному дослідженні у кримінальному провадженні.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

У судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Однак, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені 20.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 761/24381/23 надано дозвіл на проведення обшуку земельної ділянки, будинку, прибудинкових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в яких фактично проживає засновник та директор ТОВ «СТРОЙБУД КОНСАЛТ ІНВЕСТ» () ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу обшуку від 18.07.2023, на підставі ухвали слідчого Шевченківського районного суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 761/24381/23 було виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 від 19.07.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 19.07.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2023 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 18.07.2023, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- мобільний телефон «SAMSUNG», SN: RFCRA05WLJW, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя Олена ЧАЙКА