Справа № 646/2043/23
№ провадження 1-кс/646/1121/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №140000534 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданівка Донецької області, українця, громадянина України, холостого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 2019 року фактично проживаючого у Свято-Покровському чоловічому монастирі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №140000534 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у відношенні, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що продовжують мати місце раніше зазначені ризики, які встановлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , а також для досягнення мети досудового розслідування необхідно виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, тому є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 15.05.2023 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

16.05.2023 ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вказаного злочину був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.07.2023 включно.

На теперішній час по кримінальному провадженню виконано певний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду. Однак, строк дії ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 13.07.2023, та завершити досудове слідство до вказаної дати не виявляється можливим, оскільки необхідно: необхідно отримати висновки призначених судових-імунологічних експертиз після чого за результатами вказаних експертиз призначити судово-цитологічну експертизу.

Крім того, після отримання висновку судово-цитологічної експертизи необхідно повідомити підозрюваному ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також провести інші процесуальні дії, які мають істотне значення при розгляді кримінального провадження в суді.

Дані, які планується отримати за результатами вказаних заходів, матимуть суттєве значення для повного, усестороннього та об`єктивного з`ясування всіх обставин події та прийняття неупередженого рішення за результатами досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Без отримання висновку зазначених вище експертиз та проведення ряду вказаних процесуальних дій неможливо прийняти остаточне об`єктивне рішення у вказаному кримінальному провадженні за підозрою особи у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Керівником Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 07.07.2023 продовжено строк досудового розслідування до 17.08.2023.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, відповідає вимогам вищезазначеної статті та містить доводи, що підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри і відповідає вимогам пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

На даний час наявні ризики, які існували на момент обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на цей час не зменшились та продовжують існувати.

Так, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, та суворість можливого покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років, у разі визнання його винним і винесення стосовно нього обвинувального вироку, а також, враховуючи, що він ніде не працює, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, які можуть утримати обвинуваченого від переховування, а тому маються підстави вважати, що він буде переховуватися від суду, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, у вчинені якого він обґрунтовано підозрюється, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого слідчим та прокурором заявлено клопотання.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.177 КПК України існує ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із погрозою застосуванням насилля, ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків, у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.

Крім того, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , а саме ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він не працює, та постійного місця мешкання не має, тобто у нього відсутні законні джерела існування, отже, всі зазначені обставини підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»). Відповідно до позиції ЄСПЛ рішення «Шалімов проти України» від 04.04.2010 заява №20808/02, п.50. ЕСНR 2010, «тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи» (справа «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.153, ЕСНR 2000IV, справа «Харченко проти України»).

Також, при вирішенні клопотання враховується, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого запобіжного заходу, оскільки по справі необхідно виконати обсяг процесуальних та слідчих дій та, прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України.

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Наявність попередньо заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлено слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, доведені, вони не відпали та продовжують існувати, про що зазначається прокурором у викладених ним обставинах у клопотанні.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є необхідність проведення ряду процесуальних і слідчих дій, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, а тому слід продовжити строк тримання підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.08.2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №140000534 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у відношенні, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.08.2023 включно.

Дата закінчення дії ухвали 17.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 18.07.2023 о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1