Справа№487/5452/23
Провадження №1-кс/487/3090/23
УХВАЛА

Іменем України

06.09.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000045 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначено наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області, за процесуального керівництва Херсонської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 08.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, за фактом виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, вчинено з використанням засобів масової інформації вчинене ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН). До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

?застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

?застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

?вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

?бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

?блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

?напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

?застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

?дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

?засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який визнається рф та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року президент рф публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні та адміністративні кордони України в Харківській, Херсонській, Сумській, Чернігівській, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії рф 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, востаннє 02.05.2023 Законом України про затвердження Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, досудовим розслідуванням отримані фактичні дані про те, що з метою пропагування та донесення до широкого кола осіб інформації поширення та виготовлення матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 19.03.2022 о 10 год 55 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, депутатом Генічеської міської ради VIII скликання, діючи умисно, усвідомлюючи злочинність своїх дій, розмістив на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook», яка розміщена за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », публікацію такого змісту: «Мне часто сегодня приходиться общаться с моими земляками, которые задают мне по сути один и тот же вопрос: "А почему так все происходит. Почему мы сидим в подвалах и почему нас обстреливают"? Я им всегда отвечаю, потому, что Вы 7 лет, пока на Вашей Земле шла война, предпочитали ее не замечать. И именно поэтому она и пришла в Ваши дома. И не я ли лично вам буквально орал все эти 7 лет, - "что Вы творите, неужели Вы не понимаете, что война так просто не закончится"? Но Вы предпочитали и это не слышать. А потому вышло, как и должно было выйти - потому, что не только Вы имеете право на защиту. Но есть еще и другие люди, которые тоже имеют право на защиту, но уже от Вас. От Вашей черствости, слепоты и глухоты», об`єктивним змістом якої, відповідно до висновку експерта від 14.05.2022 № 1192/1484-1506/22-28, є виправдання ОСОБА_6 так званої спеціальної військової операції (СВО) рф в Україні тим, що жителі Донбасу мають право на захист від українців, від їхньої байдужості й дурості, адже українці 7 років не звертали уваги на те, що на їхній землі йшла війна, проводячи АТО й ООС на сході країни.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 25.03.2022 о 08 год 49 хв ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що зі змістом публікації, яку він розповсюджує, може ознайомитися необмежена кількість осіб, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи під`єднаний до всесвітньої мережі Інтернет технічний пристрій, розмістив на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» публікацію такого змісту: «Пишет ОСОБА_7 : Дорогие друзья. Военно гражданские администрации будут созданы. Решение наконец принято. Значит порядок на освобождённых территориях будет. Включаемся в работу. Я очень рад, что принято решение по военно-гражданским администрациям (ВГА). Без ВГА невозможно наладить мирную жизнь на освобожденных территориях. При продвижении советских войск во время Великой Отечественной Войны по Европе в каждом населенном пункте создавалась ВГА. В Чечне во время вооруженного конфликта создавались ВГА. Дело в том, что в военное время власть находится в руках военных, именно военные делегируют власть гражданам. Должен быть орган, который утверждает руководителей на освобожденных территориях, выдает пропуска, мандаты, заверяет своей печатью, приглашает специалистов и восстанавливает инфраструктуру, руководит пропускным режимом, запускает больницы , коммунальные службы - это все ВГА. Наведением порядка на освобождённых территориях чисто военные не занимаются, у них нет таких ни полномочий, ни знаний, ни умений. И только специальный орган, при участии военных, способен навести порядок на территориях. Я очень рад, что решение все-таки принято. Я долго говорил о необходимости принятия такого решения. Меня часто спрашивают жители Украины про то, как им при новой власти отдавать кредиты. Отвечаю здесь. Долги по кредитам будут списаны. Долги по коммуналке будут списаны. Бизнес получит невиданные для Украины льготы и субсидии. Резкое уменьшение налогообложения. Коммунальные платежи будут снижены в три - четыре раза. Главное быстрее закончить войну. Комментирует ОСОБА_8 : Решение о создании военно-гражданских администраций самый важный политический шаг с начала военной операции. Ещё неизвестно, когда и как это будет заявлено, но никаких других форм организации администраций, кроме как строго российских и под российским флагом, быть не может и не должно. Иными словами, на освобождённых территориях вместо власти украинской должна утверждаться власть русская с совершено чётким посылом для всех сторон: там, где поднят русский флаг, он уже спускаться не будет», яка відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово - лінгвистичної (семантико-текстуальної) експертизи від 14.05.2022, № 1192/1484-1506/22-28 містить публічний заклик до невизначеного числа осіб та має пропагандистський характер та спрямована на те, аби схилити певну кількість людей до співпраці з окупаційною владою.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у виготовленні, поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, вчинені службовою особою та з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також достатніх підстав вважати, що підозрюваний, перебуває на тимчасово окупованій території України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник у судовому засіданні захисник не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 08.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

14.10.2022відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, яке вручено йому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, згідно ч.8 ст. 135 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується доказами доданими до клопотання, зокрема, протоколами огляду, висновком експерта.

Наявні у клопотанні відомості у сукупності вказують на те, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому, слідчий суддя враховує, що у матеріалах наявні відомості про те, що ОСОБА_6 викликався до органу досудового розслідування на 19.10.2022 р., 20.10.2022, 21.10.2022 р., однак не з`явився. Повістки про виклик йому вручені у спосіб згідно ч.8 ст. 135 КПК України.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_6 встановлено, він не судимий, є депутатом Генічеської міської ради, має постійне місце проживання.

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За такого, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000045 від 08.03.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1