Номер провадження: 11-кп/813/139/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про дослідження доказів під час розгляду апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2015 у кримінальному провадженні №0003913, внесеному до ЄРДР за 22.11.2013 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 18 квітня 2013 року),

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 18 квітня 2013 року) КК України та призначено покарання за:

- за ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції від 18 квітня 2013 року) у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки та штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 18 квітня 2013 року) - позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, та штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавлено п`ятого рангу посадової особи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 72 КК України покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

15.07.2022 від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про повторне дослідження доказів, а саме: заяви ОСОБА_11 від 20.11.2013, витяг з ЄРДР, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2014 №522/1206/14-к про надання дозволу на проведення обшуку в службових приміщеннях №203-204 ОСОБА_7 та в інших приміщеннях міської ради, протокол огляду місця події від 23.01.2014 в робочому кабінеті ОСОБА_7 , протокол обшуку в кабінеті №213 від 23.01.2014, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2014 №522/1206/14-к про надання дозволу на обшук за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 та протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 23.01.2014.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, в цьому контексті колегія суддів зауважує на тому, що у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13 викладена правова позиція, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Натомість як вбачається з поданого обвинуваченим клопотання від 15.07.2022 докази які просить дослідити обвинувачений, а саме заяву ОСОБА_11 від 20.11.2013, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 23.01.2014 в робочому кабінеті ОСОБА_7 , протокол обшуку в кабінеті №213 від 23.01.2014 та за місцем мешкання вже були предметом дослідження апеляційним судом.

При цьому жодних аргументованих обґрунтувань щодо необхідності повторного дослідження ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2014 обвинуваченим не наведено.

В даному випадку, на переконання апеляційного суду, аргументи клопотання обвинуваченого про повторне дослідження ухвал слідчого судді фактично зводяться до їх незгоди із правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

Таким чином, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 84, 376, 404, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволені клопотання від 15.07.2022 обвинуваченого ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4