Справа № 125/522/23
Провадження №11-кп/801/542/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 20 березня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець села Сербинівці Жмеринського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий, з повною загальною середньою освітою, неодружений, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 07.03.2023 близько 17:00 год., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своїм односельчанином ОСОБА_10 .

Під час виниклої сварки ОСОБА_7 , маючи намір на спричинення фізичного болю, шкоди здоров`ю та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, реалізовуючи свій протиправний умисел, наніс п`ять ударів кулаками обох рук по обличчю носу ОСОБА_10 . Після чого в ході подальшої штовханини ОСОБА_7 , продовжуючи свій протиправний умисел, наніс ще п`ять ударів кулаками обох рук у тім`яну ділянку голови ОСОБА_10 та притиснув руками голову потерпілого правою частиною обличчя до землі.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 отримав згідно із висновком експерта № 21 від 13.03.2023, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток носа, струсу головного мозку, травматичного відлому коронкової частини 8-го верхнього зуба справа, а також синців та саден на обличчі, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин, що є нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які не заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Суд, розглянувши кримінальне провадження у спрощеному провадженні відповідно положень ст.ст. 381-382 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, його дії в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані вірно.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 ч.1 ст. 420 КПК України передбачено, що апеляційний суд має скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до положень 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, згідно вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, санкцією частини 2 ст. 125 КК України передбачено покарання за вчинення даного кримінального проступку у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Проте, судом першої інстанції безпідставно призначено ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 60 годин.

При цьому, жодного посилання на призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, судове рішення не містить.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 20 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді 150 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4