Справа №760/6879/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи не повнолітніх дітей, офіційно працевлаштованого, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001889 від 15.09.2021 р.,

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001889 від 15.09.2021 р.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання свого злочинного задуму ОСОБА_4 , 02.08.2016 заснував товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРМА» () та призначив себе її керівником (директором). При цьому, ОСОБА_4 умисно не реєстрував зазначене товариство як суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів. Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але пізніше 02.08.2016, ОСОБА_4 придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на території України, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, блок детектування БДПГ-96 у кількості 10 штук. 06.08.2018, з метою експорту товарів подвійного використання у порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_4 уклав від імені ТОВ «КЕРМА» з ООО «НПП «Доза» (124498, Георгієвський пр-т, буд.5, к.49, м. Москва, Зеленоград, російська федерація) контракт № 01/18 на постачання до рф «блоків детектування БДМГ-96 та БДПГ-96» та інших товарів. 08.07.2019, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на переміщення товарів подвійного використання з території України до російської федерації у порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, організував переміщення «блоків детектування БДПГ-96» у кількості 10 штук з України до російської федерації через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» автомобільним транспортом за митною декларацією №UA807170/2019/037056. Як підставу для митного оформлення зазначеного товару, ОСОБА_4 надав до митних органів України довідки попередньої ідентифікації № 0601-2019 від 21.06.2019, № 0604-2019 від 03.06.2019, де зазначив що, «блоки детектування БДПГ-96» не належать до товарів, які підлягають державному експертному контролю. Відповідно інформації Державної служби експортного контролю України «Блок детектування БДПГ-96» є товаром подвійного використання, експорт якого може здійснюватися згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 р. № 86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» лише суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю. ТОВ «КЕРМА» та ОСОБА_4 не отримували дозволу чи висновку на здійснення міжнародної передачі «Блоків детектування БДПГ-96». Тобто, за вищевикладених обставин, ОСОБА_4 , перемістив через державний кордон України до російської федерації товар подвійного використання - «блоки детектування БДПГ-96» у кількості 10 штук, без дозволу Держекспортконтролю, у порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю. Крім цього, не зважаючи на дію національних/міжнародних заборон щодо співпраці з російською федерацією у сфері військово-технічного співробітництва, ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на порушення встановленого порядку здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю, повторно здійснив експорт, тобто вивезення за межі митного кордону України до російської федерації товарів подвійного використання. Так, на виконання свого злочинного задуму, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але пізніше 02.08.2016, придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на території України, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, блоки детектування БДМГ-96 у кількості 5 штук. 10.07.2020, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на повторне переміщення товарів подвійного використання з території України до російської федерації, у порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, організував переміщення «блоків детектування БДМГ-96» у кількості 5 штук з України до російської федерації через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» автомобільним транспортом за митною декларацією №UA807170/2020/034376. Як підставу для митного оформлення зазначеного товару, ОСОБА_4 надав до митних органів України довідку попередньої ідентифікації № 0401-20 від 06 квітня 2020 року, де зазначив, що «блок детектування БДМГ-96» не належить до товарів, які підлягають державному експертному контролю. Відповідно інформації Державної служби експортного контролю України «Блок детектування БДМГ-96» є товаром подвійного використання, експорт якого може здійснюватися згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 р. № 86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» лише суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю. ТОВ «КЕРМА» та ОСОБА_4 не отримували дозволу чи висновку на здійснення міжнародної передачі «Блоку детектування БДМГ-96». Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, повторно порушив встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 333 КК України. Зазначається, що 01.02.2023 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України. Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколом огляду від 03.02.2023 диску з інформацією «Держмитслужби» (вилучений згідно до протоколу про тимчасовий доступ до документів від 12.09.2022). Під час огляду на диску виявлено митні декларації та додатки до них, подані під час митного оформлення товарів підприємствами засновником та директором яких був ОСОБА_4 (за 2018-2022 роки, більше 30 епізодів). У вказаних митних деклараціях вказано, які саме товари експортувались (дата переміщення, найменування товару, через який пункт перетину кордону, яким транспортним засобом, дані водія та інші документи на товар) із відповідними додатками, зокрема з довідками, щодо попередньої ідентифікації експортованих товарів (підписаних від імені ОСОБА_4 ), згідно яких, товари, які ОСОБА_4 експортував не відносяться до товарів подвійного використання; висновком судової товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння від 15.02.2023 № 03/23 відповідно до якого (вказані в митних деклараціях товари, експорт яких здійснювався підприємствами засновником та директором яких був ОСОБА_4 ): за найменуванням, описом, технічними характеристиками (об`єкти дослідження) відносяться до позицій Єдиного списку товарів подвійного використання, який є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженому постановою КМУ від 11.01.2018 № 1; листом Інституту ядерних досліджень Національної академії наук України від 30.09.2021 № 1-17/547; листом Державної служби експертного контролю України від 17.01.2023 № 291/33-23. Зі змісту клопотання слідує, що 02.02.2023 Солом`янським районним судом м. Києва ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.04.2023. Постановою першого заступника Генерального прокурора від 24.03.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 01.05.2023. На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинених злочинів. Однак, закінчити розслідування у двомісячний строк (до 01.04.2023) не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати значний об`єм слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема: завершити у встановленому законом порядку розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001889, результати яких мають доказове значення; допитати як свідка ОСОБА_7 (директор ТОВ «НВП «Тетра», вказане підприємство є виробником товарів, які експортував ОСОБА_4 ), який на неодноразові виклики слідчого для проведення допиту останнього як свідка не з`являвся, повідомляючи, що побоюється приїхати до м. Київ у зв`язку із загрозою повітряних тривог; допитати як свідка ОСОБА_8 (заступник директора ТОВ «НВП «Тетра»), який на неодноразові виклики слідчого для проведення допиту останнього як свідка не з`являвся, повідомляючи, що побоюється приїхати до м. Київ у зв`язку із загрозою повітряних тривог; допитати як свідка ОСОБА_9 (співробітник ТОВ «НВП «Тетра»), який на неодноразові виклики слідчого для проведення допиту останнього як свідка не з`являвся, повідомляючи, що у нього погіршився стан здоров`я; на підставі зібраних даних визначитись із повним колом осіб причетних до вчинення злочинів, визначитись із кваліфікацією та повідомити ОСОБА_4 про остаточну підозру; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати з підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду. Специфіка досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження також полягає у тому, що частину запланованих слідчих та процесуальних дій можливо здійснити лише після отримання попередніх результатів і відомостей, які будуть одержані під час проведення експертиз та аналізу наявних документів і матеріалів (у тому числі після розсекречення та аналізу матеріалів НСРД), що унеможливлює їх проведення та закінчення у двохмісячний строк. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Існування вказаних ризиків прокурор підтверджує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі не застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду. На даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , перебуваючи не під домашнім арештом може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час не встановлені усі співучасники ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_4 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на повторне переміщення до російської федерації товарів подвійного використання у порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється. Тому, із врахуванням викладених доводів клопотання, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у період з 22 год. 00 хв. До 06 год. 00 хв. наступного дня, з носінням відповідного пристрою контролю, у межах строку досудового розслідування, тобто до 01.05.2023 р.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у самому клопотанні, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що прокурору відомо, що за місцем проживання підозрюваного органами поліції йому не забезпечено носіння електронного пристрою контролю.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, подавши до суду письмові заперечення, які судом долучені до матеріалів кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні. Сторона захисту зазначила, що прокурором не доведено обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а також ті обставини, що продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України. Зокрема, підозрюваний зазначив, що він не має наміру переховуватись від слідчого чи суду, та прибуває до прокурора та слідчого за кожним викликом. Пояснив, що так само за першим же викликом прибув до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду поданого прокурором клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний зазначив, що має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , працює директором підприємства, тобто має стійкі соціальні зв`язки, та не має намірів переховуватись від суду чи слідчого. Зазначив, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2023 р. йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю, який до сих пір йому не забезпечений, у зв`язку із активними обстрілами м. Харкова та області, та перебоями зі світлом, також повідомили, що даний браслет відсутній для того, аби надягнути його підозрюваному.

Заслухавши позиції учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши саме клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи сторони обвинувачення, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001889 від 15.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 333, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 111 КК України /а. с. 9-11/.

01.02.2023 р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, а саме у повторному порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

02.02.2023 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_10 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 до 06:00 наступного дня, на строк до 01.04.2023 р., із покладенням обов`язків не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 22:00 до 06:00 наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду, повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю /а. с. 20/.

24.03.2023 р. на підставі постанови першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 про продовження строку досудового розслідування, було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 01.05.2023 р. /а. с. 12-14/.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого були досліджені додані до клопотання матеріали кримінального провадження, які підтверджують доводи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: протокол огляду від 03.02.2023 р., митна декларація ТОВ «Керма» № UA/, відповідь на запит за підписом заступника директора Інституту ядерних досліджень НАН України за вх. № 3261 від 04.10.2021 р., лист голови Державної служби експертного контролю України від 17.01.2023 р., висновок експерта № 03/23 від 15.02.2023 р. /а. с. 21-38/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрюваного ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст. 333 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , належить до нетяжких злочинів, за вчинення якого в тому числі передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, у випадку встановлення його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний продовжує виконувати функції керівника підприємства та має доступ до фінансово-господарської документації. Також, із врахуванням доводів клопотання слідчого, слідчий суддя вважає доведеним продовження існування і такого ризику, як вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що у своїй сукупності підтверджує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2023 р.

При прийнятті рішення судом врахована особа підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, розлучений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований, умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладені на підозрюваного процесуальні обов`язки не порушував.

У той же час, слідчий суддя доходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного не забезпечено виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2023 р. в частині фіксації на підозрюваному електронного засобу контролю, який станом на 29.03.2023 р. підозрюваному не одягнуто. Тому, слідчий суддя не вбачає правових та процесуальних підстав для продовження строку дії зазначеного обов`язку відносно підозрюваного ОСОБА_4 , та приходить до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного можуть забезпечити визначені ухвалою слідчого судді від 02.02.2023 р. обов`язки, за виключенням електронного засобу контролю.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 195, 196, 219, 376 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 333 КК України, на строк 34 дні, тобто до 01 травня 2023 року включно, із забороною підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Продовжити на строк 34 дні, тобто до 01 травня 2023 року включно, строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , - відмовити.

Виконання ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , щодо якого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 01 травня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку необхідності залишити житло, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії розгляду кримінального провадження.

В іншому випадку - залишення житла без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим та прокурором щодо його зміну на іншій, більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1