Єдиний унікальний номер 243/4826/23
Провадження № 1-кп/243/849/2023
В И Р О К

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000286 від 16 серпня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, який має середню освіту, громадянина України, не працюючого, розлученого, що має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.06.2018 по справі № 243/5394/18, провадження № 2-н/243/472/2018 та на підставі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини від 14.06.2018, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Будучи обізнаним про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від їх сплати, ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні та рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме 01 квітня 2022 по 01 серпня 2023 аліменти не сплачував, матеріальну допомогу своїй дитині не надавав.

За період виникнення заборгованості, а саме з 01.04.2022 по 01.08.2023 ОСОБА_4 офіційно не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт.

Не маючи обмежень щодо фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, а також будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку зі сплати аліментів та можливості настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 01.08.2023 в розмірі 54308,00грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_4 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 11 вересня 2023.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та пояснив, що має дитину, на утримання якої зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду. У зв`язку з мінливими доходами та відсутністю постійного місця роботи аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість. До центру зайнятості з метою працевлаштування він не звертався. Наразі він має доходи, працює в іншій області та буде сплачувати аліменти. У вчиненому розкаюється.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області 14 вересня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано, після розірання шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8 .

Відповідно до судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/5394/18 (провадження № 2-н/243/472/2018) від 18 червня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 червня 2018 року вбачається, що державним виконавцем Слов`янського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 56675705 на підставі судового наказу № 2-н/243/472/2018, виданого 26 червня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів.

Згідно з постановою старшого державного виконавця у ВП № 56675705 від 04.09.2019 та 22.08.2023, ОСОБА_4 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 2-н/243/472/2018, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно з постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 56675705 від 22.08.2023, ОСОБА_4 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу, виданого 26 червня 2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

За відомостями ДФС України від 19.08.2023, наданими у відповідь на запит, боржник у виконавчому провадженні № 56675705 на обліку у ДФС не перебуває.

Згідно з підпискою, наданою ОСОБА_4 державному виконавцю 16 лютого 2022 останній зобов`язався працевлаштуватися протягом 10 днів, а в разі не працевлаштування зобов`язався щомісячно надавати до ВДВС квитанції про сплату аліментів. За ухилення від сплати аліментів по ст. 164 КК України попереджений.

Постановою державного виконавця Слов`янським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.08.2023 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою розрахунком від 22 серпня 2023 року, виданою Слов`янським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заборгованість ОСОБА_4 по аліментам на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 становить 54308 грн.

Відповідно до довідки Слов`янського міського центру зайнятості від 18.08.2023, ОСОБА_4 на обліку безробітних в Слов`янському міському центрі зайнятості не перебував, за сприянням у працевлаштуванні не звертався.

Згідно з листами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.08.2023 та 01.09.2023, ОСОБА_4 на обліку як отримувач пенсійних або регресних виплат, житлової субсидії, пільг не перебуває, інформація в реєстрі застрахованих осіб за період з січня 2022 по теперішній час відсутня.

За відомостями відділу охорони здоров`я Слов`янської міської військової адміністрації від 18.08.2023 ОСОБА_4 звертався до травматологічного пункту 24.06.2023 о 07-40 год., встановлено діагноз: різана рана, хімічний опік (йод) правої кисті, допомога надана амбулаторно.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими здобутими доказами та відповідають встановленим у кримінальному провадженні обставинам. Суд зазначає, що причини несплати аліментів, на які послався обвинувачений, не можуть бути розцінені судом як поважні, оскільки жодним чином не впливають на його обов`язок з утримання дитини та не нівелюють його.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (внаслідок вчинення злочину заподіяно матеріальної шкоди на суму 54308 грн.), відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, за медичною допомогою до нарколога та психіатра не звертався, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працевлаштований), позицію потерпілої, яка при призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає. Так, попри визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального проступку в судовому засіданні будь-яких інших обставин, які були б здатні свідчити про дійсне розкаяння та осуд своєї неправомірної поведінки, відшкодування заподіяної шкоди або хоча б намагання її частково відшкодувати, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України. Приймаючи до уваги відомості про особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розлучений, має малолітню дитину 2013 року народження, на утримання якої зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст.75 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. З урахуванням вищенаведених обставин суд вважає необхідним встановити іспитовий строк тривалістю в 1 рік для того щоб ОСОБА_4 в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Цивільний позов по справі не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_4 :

- періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1