У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/908/23

22 червня 2023 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , водія автомобіля ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000148 від 20.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

20.06.2023 року старший слідчого СВ відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 19.06.2023 до відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано- Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківської області поступив рапорт начальника СРПП майора поліції ОСОБА_7 про те, що 19.06.2023 в с. Росільна, на початку вул. Лісової, урочище «Велика маськова» Дзвиняцької ТГ Івано- Франківського району Івано-Франківської області, ним було зупинено транспортний засіб марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який в кузові транспортного засобу перевозив піщано-гравійну суміш без відповідних на те документів.

Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 20.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

19.06.2023р. в с. Росільна, в урочищі «Велика маськова» Дзвиняцької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області в ході проведення ОМП, було вилучено транспортний засіб марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 із піщано-гравійною сумішшю, дві ручні шуфлі совкові, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 та два полімерні пакети чорного кольору із відібраними зразками із кузова вище вказаного транспортного засобу.

Також, того ж дня, під час проведення огляду місця події русла притоки «Саджавка», що у с. Росільна, наприкінці вул. Лісової, що в урочищі «Велика маськова», Дзвиняцької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області було виявлено забір піщано-гравійної суміші, де було здійснено відібрання двох взірців піщано-гравійної суміші, які поміщено у два полімерні пакети чорного кольору.

Вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію, піщано-гравійна суміш, чотири поліетиленові пакети чорного кольору із відібраними зразками піщано-гравійної суміші та дві ручні шуфлі совкові визнано речовими доказами в матеріалах кримінального провадження № 0000148.

Згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 .

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на речові докази у вигляді транспортного засобу марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зберігається на території ВП №2 (селище Богородчани), дві ручні шуфлі совкові, 4 полімерні пакети чорного кольору із піщано-гравійною сумішшю, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №2 (селище Богородчани) та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 , в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на автомобіль дві ручні шуфлі совкові, 4 полімерні пакети з гравієм та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 . Але просив передати автомобіль йому на відповідальне зберігання.

Особа, яка перебувала за кермом автомобіля марки «ЗИЛ», моделі «131 А», ОСОБА_5 , повідомив, що автомобіль належить його сину, і він взяв його, щоб допомогти сільській амбулаторії, на прохання лікаря та сільського голови відвести піщано-гравійну суміш для ремонту підлоги в лікарні. Передав інший власний автомобіль «ЗІЛ» раніше на потреби ЗСУ, тому користувався автомобілем, який належить сину.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого та власника майна та водія автомобіля, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, за №0000148.

З матеріалів клопотання та протоколу огляду місця події від 19.06.2023р. вбачається, що слідчим СВ відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 19.06.2023, в с. Росільна, в урочищі «Велика маськова» Дзвиняцької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області в ході проведення ОМП, було вилучено транспортний засіб марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 із піщано-гравійною сумішшю, дві ручні шуфлі совкові, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 та два полімерні пакети чорного кольору із відібраними зразками із кузова вище вказаного транспортного засобу.

Вищевказані речі було вилучено, в подальшому постановою від 20 червня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000148, транспортний засіб марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , поміщено на територію відділення поліції №2 (селище Богородчани), дві ручні шуфлів совкові та 4-х полімерні пакети чорного кольору із піщано-гравійною сумішшю, передано до кімнати речових доказів, а свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України, подано слідчим у встановлений КПК України строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що подане слідчим клопотання є обґрунтованим, суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки ч. 2 ст. 240 КК України.

Тимчасово вилучені транспортний засіб марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , дві ручні шуфлі совкові, 4 полімерні пакети чорного кольору із піщано- гравійною сумішшю та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , визнані речовими доказами у справі, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази у ньому, тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі майна, слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, приходить до висновку про можливість накладення арешту на вищевказане майно.

Разом з тим, згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі"Джеймс та інші проти Сполученого Королівства"(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість врахування правових підстав для передачі автомобіля власнику майна, однак вважає таке клопотання передчасним, оскільки по кримінальному провадженню не проведено необхідних слідчих дій.

Слідчий суддя вважає, що після проведення, необхідних слідчих дій, слідчий у кримінальному провадженні в межах наданих йому повноважень, з урахуванням обставин справи вправі в подальшому вирішити можливим змінити місце зберігання арештованого транспортного засобу та передати його на відповідальне зберігання власнику майна з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Керуючись ст. 40 - 1, 170, 173, 175, 309, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000148 від 20.06.2023 року, попередня правова кваліфікація за ч. 2 ст.240 КК України, накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «131 А», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зберігається на території ВП №2 (селище Богородчани), дві ручні шуфлі совкові, 4 полімерні пакети чорного кольору із піщано-гравійною сумішшю, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №2 (селище Богородчани) та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, які 19.06.2023р. виявлені та вилучені під час огляду місця події в с. Росільна, в урочищі «Велика маськова» Дзвиняцької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1