Справа № 598/265/23
провадження № 1-кп/598/82/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 , інспектора з ювенальної превенції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №598/265/23 щодо неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, та вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 5-го класу Вишнівецького ліцею Вишнівецької селищної ради,

встановив:

Малолітній ОСОБА_4 в один із днів у листопаді 2022 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року на території України продовжено дію воєнного стану терміном на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року на території України продовжено дію воєнного стану терміном на 90 діб, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник через розбите вікно в приміщення будинку, який належить ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензопилу виробника Енергомаш моделі ПТ-9952 вартістю 2412 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю і пояснив, що дійсно він один із днів у листопаді 2022 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також знаючи про те, що в Україні діє воєнний стан, з корисливих мотивів, через розбите вікно, проник в приміщення будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензопилу. В даний час він щиро розкаюється у скоєному і не заперечує проти застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч.4 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження також іншими доказами, що були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є власником житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 . В даному будинку ніхто не проживає. На початку листопада 2022 року, точної дати не пригадує, він приїхав в с.Колодне з наміром переконатися, що з будинком все добре. Підійшовши до будинку він виявив відчиненими вхідні двері в будинок, розбите дерев`яне вікно та відчинене металопластикове вікно в будинку. Зайшовши в середину будинку він виявив, що відсутня бензопила виробника ОСОБА_10 , яка є його власністю, а також порозкидані речі в будинку. В подальшому він подав заяву у правоохоронні органи щодо викрадення у нього бензопили. В даний час претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_4 він немає.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.11.2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 12 листопада 2022 року виявив крадіжку бензопили із приміщення належного йому житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.к.п. 45).

Протоколом огляду місця події від 12.11.2022 року, згідно якого було проведено огляд житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , і який належить ОСОБА_7 . Під час огляду було виявлено відкриті вхідні двері із пошкодженою дверною ручкою, відкритим металопластикове вікно, розбиті шибки дерев`яних вікон (а.к.п. 47-62).

Протоколом вилучення предметів та речей від 14.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_11 добровільно видав бензопилу «Енергомаш», яку приніс його син ОСОБА_12 (а.к.п. 63).

Протоколом огляду предмета від 15.11.2022 року, згідно якого було оглянуто бензопилу «Енергомаш» моделі ПТ-9952Б, оранжевого кольору, яку добровільно видав ОСОБА_11 14 листопада 2022 року (а.к.п. 65-70).

Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 14.11.2022 року, згідно якої було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні бензопилу «Енергомаш», яку добровільно видав ОСОБА_11 (а.к.п. 64).

Висновком експерта судової товарознавчої експертизи №954/22-22 від 16.12.2022 року, згідно якої ринкова вартість бувшої у користуванні бензопили виробника Енергомаш моделі ПТ-9952Б, на момент вчинення злочину, тобто станом на листопад 2022 року становить 2412 гривень (а.к.п. 73-80).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд застосувати до малолітнього ОСОБА_4 такі примусові заходи виховного характеру, як застереження та обмеження дозвілля.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля.

Захисник ОСОБА_6 , представник служби у справах дітей Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 , інспектор з ювенальної превенції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 таких примусових заходів виховного характеру, як застереження та обмеження дозвілля.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Так, дії малолітнього ОСОБА_4 містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На момент вчинення вищевказаного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 , згідно ст.22 КК України, не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, однак він досяг 11 річного віку.

Відповідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що застереження передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України, яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

В пункті 6 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст.105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1)чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2)чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3)чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на момент його вчиненя він досяг 11 річного віку та не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників судового провадження, а також особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що, з метою виправлення, забезпечення позитивного виховного впливу та постійного контролю за поведінкою, слід застосувати до малолітнього ОСОБА_4 такі примусові заходи виховного характеру, як застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме встановити обмеження перебування його поза місцем проживання з 22 години по 06 годину без супроводу батька, або осіб що їх заміняють, на строк 06 місяців.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №598/265/23 щодо малолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, та вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме встановити обмеження перебування його поза місцем проживання з 22 години по 06 годину без супроводу батька, або осіб що їх заміняють, на строк 06 місяців.

Речовий доказ по справі, а саме бензопилу «Енергомаш» моделі ПТ-9952Б, оранжевого кольору, яка знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, повернути ОСОБА_7 , як власнику.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_13