Справа № 299/4158/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/367/23 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2023.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 25.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 29.06.2023 до Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 25.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: мобільного телефону марки «Samsung А52» з сім-карткою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ; мобільного телефону марки «Huawei» з сім-карткою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ; мобільного телефону марки «Iphone 11» з сім-карткою № НОМЕР_3 та е-сім № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 ; мобільного телефону марки «Iphone 7» з сім-карткою № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 ; смарт-годинника марки «Xiaomi», трьох радіостанцій марки «Sencor SMR 601», тепловізора марки «Infiray EYE Е6+ V3», які належать ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2023 близько 03 год прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку прикордонного знаку № 81, на відстані близько 1,2 км від державного кордону України, в населеному пункті Дюла, Берегівського району Закарпатської області, затримано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які намагалися незаконно перетнути державний кордон України, та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які намагалися сприяти даним особам в незаконному перетинанні державного кордону.

25.06.2023 під час проведення огляду місця події, зокрема проїзної частини автомобільної дороги на в`їзді в с. Дюла, Берегівського району Закарпатської області, де перебували вказані особи, було виявлено та вилучено: паспорти громадян України для

-2-

виїзду за кордон № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11 , № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_12 , № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 , мобільний телефон марки «Samsung А52» з сім-карткою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Huawei» з сім-карткою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Iphone 11» з сім-карткою № НОМЕР_3 та е-сім № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Iphone 7» з сім-карткою № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , смарт-годинник марки «Xiaomi», три радіостанції марки «Sencor SMR 601», тепловізор марки «Infiray EYE Е6+ V3», гроші в сумі 5480 грн, які належать ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 25.06.2023 зазначені вище документи, речі та грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000425 від 25.06.2023.

26.06.2023 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 на ч. 3 ст. 332 КК України.

27.06.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.06.2023 слідчий за погодженням з прокурором подав в суд клопотання про арешт вилученого майна.

26.06.2023 слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області постановлено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Клопотання мотивовано тим, що речі, вилучені в ході огляду місця події, які є тимчасово вилученим майном, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, є набутими кримінально протиправним шляхом. Підставою арешту виступає те, що зазначені речі відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами, тому у кримінальному провадженні виникла необхідність вжити заходи щодо збереження речових доказів у виді арешту для подальшого вирішення питання щодо їх долі в порядку статті 100 КПК України, проведення судово-криміналістичних експертиз, а також можливого застосування конфіскації цього майна згідно санкції частини третьої статті 332 КК України. Мета арешту збереження речових доказів задля унеможливлення розпоряджатися ними, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню.

Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора залишено без задоволення. Ухвала вмотивована тим, що прокурор не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. При цьому, слідчий суддя констатувала, що клопотання прокурора не містить викладу фактів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним в ньому майном підозрюваним ОСОБА_6 та третіми особами, щодо майна яких вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та до нього не додано доказів з приводу відповідних обставин. З наведених підстав, слідчий суддя дійшла висновку про безпідставність клопотання прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні. Вважає, що вилучене майно (мобільні телефони та інші речі) відповідає критеріям ст .98 КПК України, як речові докази, є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а тому, з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, проведення ряду слідчих дій, в тому числі проведення експертиз, а також

-3-

вирішення питання їх подальшої конфіскації. На його думку, слідчий суддя дійшла помилкового висновку про відсутність у клопотанні фактів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним у клопотанні майном підозрюваним ОСОБА_6 та третіми особами, оскільки таке не ґрунтується на матеріалах, доданих до клопотання та відомостях, викладених у ньому. Більш того, відомості про приналежність тимчасового вилученого майна конкретним особами зазначені у самому протоколі огляду місця події від 25.06.2023. З наведених підстав, просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на вилучене майно.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, та осіб, у яких вилучили майно, їх представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя не дотрималася вказаних вимог закону та не з`ясувала належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На думку апеляційного суду, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

-4-

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання прокурора вбачається, що СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 25.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом того, що 25.06.2023 близько 03 год, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку прикордонного знаку № 81, на відстані близько 1,2 км від державного кордону України, в населеному пункті Дюла, Берегівського району Закарпатської області, затримано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які намагалися незаконно перетнути державний кордон України, та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які намагалися сприяти даним особам в незаконному перетинанні державного кордону.

25.06.2023 під час проведення огляду місця події, зокрема проїзної частини автомобільної дороги на в`їзді в с. Дюла, Берегівського району Закарпатської області, де перебували вказані особи, було виявлено та вилучено: паспорти громадян України для виїзду за кордон НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11 , НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_12 , НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 , мобільний телефон марки «Samsung А52» з сім-карткою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Huawei» з сім-карткою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Iphone 11» з сім-карткою № НОМЕР_3 та е-сім № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Iphone 7» з сім-карткою № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , смарт-годинник марки «Xiaomi», три радіостанції марки «Sencor SMR 601», тепловізор марки «Infiray EYE Е6+ V3», гроші в сумі 5480 грн, які належать ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 25.06.2023 зазначені вище документи, речі та грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000425 від 25.06.2023.

26.06.2023 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 на ч. 3 ст. 332 КК України.

-5-

27.06.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.06.2023 слідчий за погодженням з прокурором подав в суд клопотання про арешт вилученого майна.

26.06.2023 слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області постановлено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор 29.06.2023 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефону марки «Samsung А52» з сім-карткою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефону марки «Huawei» з сім-карткою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ; мобільний телефону марки «Iphone 11» з сім-карткою № НОМЕР_3 та е-сім № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Iphone 7» з сім-карткою № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 ; смарт-годинник марки «Xiaomi», три радіостанції марки «Sencor SMR 601», тепловізор марки «Infiray EYE Е6+ V3», які належать ОСОБА_6 .

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені під час огляду місця події речі та техніка, є речовими доказами, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, вилучені під час проведення огляду місця події речі (телефони та інша техніка), мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 332 КК України, оскільки вони могли бути використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Також, матеріалами клопотання та доводами прокурора підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Крім того, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин кримінального провадження, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на мобільні телефони та іншу техніку, слідчий суддя не дотрималася вимог, передбачених ст. 172, 173 КПК України, належним чином не дослідила додані до клопотання матеріали кримінального провадження, не врахувала правову підставу для їх арешту та інші обставини провадження, а тому посилання прокурора в апеляційній скарзі з цього приводу є обґрунтованими.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею не надана належна оцінка тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно.

-6-

Апеляційний суд визнає такими, що не ґрунтується на вимогах закону посилання слідчого судді, про відсутність у клопотанні фактів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним у клопотанні майном підозрюваним ОСОБА_6 та третіми особами, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Наведене твердження слідчого судді є безпідставним, оскільки таке не ґрунтується на матеріалах, доданих до клопотання та відомостях, викладених у ньому. Більш того, відомості про приналежність тимчасового вилученого майна конкретним особами зазначені у самому протоколі огляду місця події від 25.06.2023.

На переконання апеляційного суду, як клопотання прокурора, так і додані до нього матеріали сформовані відповідно до вимог КПК України та є достатніми для прийняття рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене 25.06.2023 під час огляду місця події шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На думку колегії суддів, такі види обтяження будуть достатніми для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатимуть вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням указаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення, втрати, пошкодження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 132,170-173 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає до задоволення.

Переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2023 скасувати.

Клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 25.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

-7-

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події 25.06.2023, а саме: мобільний телефон марки «Samsung А52» з сім-карткою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 ; мобільний телефон марки «Huawei» з сім-карткою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 ; мобільний телефон марки «Iphone 11» з сім-карткою № НОМЕР_3 та е-сім № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_16 ; мобільний телефон марки «Iphone 7» з сім-карткою № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_17 ; смарт-годинник марки «Xiaomi», три радіостанцій марки «Sencor SMR 601», тепловізор марки «Infiray EYE Е6+ V3», які належать ОСОБА_14 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження цього майна.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді