ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2949/23 Справа № 190/1196/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені рішенням суду та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року в задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений за весь період відбування покарання характеризується добре, працевлаштований, має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та одне дисциплінарне стягнення, яке погашене на час розгляду справи.

На думку суду, така нестабільна поведінка засудженого під час відбуття покарання, разом з відомостями про його особу, який раніше неодноразово судимий та вчинив злочин маючи не зняту та непогашену судимість, свідчить про те, що ОСОБА_7 ще не довів свого виправлення, а тому застосування до нього положень ст. 81 КК України є передчасним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання установи виконання покарань про його умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що під час відбуття покарання він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, за що має 2 заохочення, у повному обсязі довів своє виправлення, визнає свою провину у вчиненні злочину, щиро кається.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не у повному обсязі, а тому, на думку апеляційного суду, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 суд першої інстанції послався на те, що він неодноразово судимий, належних висновків не зробив та в подальшому вчиняв правопорушення, а поведінка засудженого за час відбуття покарання є нестабільною, що, на думку суду першої інстанції, вказує на передчасність його звільнення.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки, як видно з характеристики на засудженого ОСОБА_7 , він станом на 23 серпня 2023 року відбув більше 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання складає менше 6 місяців, за час відбуття покарання засуджений характеризується виключно позитивно, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, режиму утримання дотримується свідомо, має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнення, яке застосовувалось до нього за час відбуття покарання станом на день розгляду справи погашене за плином часу, що, у своїй сукупності, на думку начальника ДУ "П`ятихатська ВК (№122)" та Голови спостережної комісії при Кам`янській районній державній адміністрації, свідчить про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання, крім матеріально-правових підстав визначених у ст. 81 КК України, є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого вже відбулись, що підтверджується прагненням до неухильного дотримання умов відбування покарання, проходження ним програм соціального виховання, залучення до праці та застосування дисциплінарних заохочень.

Отже, враховуючи позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення волі, наявність декількох заохочення та відсутність непогашених стягнень, незначний залишок невідбутої частини покарання, у своїй сукупності свідчать про те, що мета покарання, визначена ч. 2 ст. 50 КК України у цьому випадку досягнута та засуджений не лише став на шлях виправлення, а й довів його, що є підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття покарання, призначеного йому вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 2 дні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4