Справа № 562/1229/20
Провадження № 1-кс/562/691/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові заяву судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід щодо розгляду заяви судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000007 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою

в с т а н о в и в:

У провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області (головуючий суддя ОСОБА_5 ) перебуває клопотання засудженого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000007 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

03 липня 2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала заяву про відвід судді ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2023 року головуючим по справі щодо розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 визначено суддю ОСОБА_8 , який 05 липня 2023 року подав заяву про самовідвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2023 року головуючим по справі щодо розгляду заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід визначено суддю ОСОБА_4 , який 06 липня 2023 року подав заяву про самовідвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2023 року головуючим по справі щодо розгляду заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід визначено суддю ОСОБА_5 , який 11 липня 2023 року за наявності невирішеного стосовного нього відводу також подав заяву про самовідвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2023 року головуючим по справі щодо розгляду заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід визначено суддю ОСОБА_4 , який 11 серпня 2023 року подав заяву про самовідвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2023 року головуючим по справі щодо розгляду заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід визначено суддю ОСОБА_1 .

11 серпня 2023 рокусуддя ОСОБА_4 заявив самовідвід, посилаючись на те, що ухвалою колегії суддів Здолбунівського районного суду від 02 червня 2020 року було задоволено заявлений прокурором відвід суддям Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000007 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Просить розглянути заяву про самовідвід без його участі.

Прокурор у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 за безпідставністю, оскільки відсутні обставини, передбачені ст.ст.75-76 КПК України.

Засуджений ОСОБА_6 , його захисник - адвокат ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_11 подали до суду заяви, в яких просять розглянути заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 без їх участі.

Неявка інших учасників процесу в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

На підставі наведеного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст.6 Конвенції, ч.1 ст.21 КПК України, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, виходячи із засад розумності, виваженості та з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості розгляду справи, з метою недопущення в майбутньому недовіри до ухваленого судом рішення по справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого самовідводу.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід щодо розгляду заяви судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000007 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я