ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1832/23 Справа № 204/3001/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 01 місяць

Встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Захисник засудженої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 81 КК України та звільнити її умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що засуджена відбула більше ніж 2/3 призначеного їй покарання, за час тримання у ДУ Кам`янська виправна колонія (№34)була працевлаштована, сумлінно ставилась до праці, виконувала режим утримання, не погашених та не знятих дисциплінарних стягнень не має.

В ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 характеризується лише позитивно, дотримується встановлених правил поведінки.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 одружена, має малолітню дитину, з яким підтримує соціальні зв`язки.

Вважає, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду справи, не витребував особової справи та довідки про заохочення щодо ОСОБА_7 , не забезпечено участь представника установи у судовому засіданні, зокрема щодо необхідності отримання відповіді про працевлаштування жінок.

На думку апелянта, відсутність у засудженої заохочень не може свідчити про те, що вона не стала на шлях виправлення, а наявна у неї догана погашена за плином часу. Крім того, судом не було проведено аналіз тяжкості та характеру проступку, допущеного ОСОБА_7 в установі виконання покарань.

Також захисник стверджує, що відповідно до хронології подій характеристики на ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ Дніпровська установа виконання покарань, до останньої можливо застосувати вимоги ст. 81 КК України, як такій, що довела своє виправлення.

Крім того, через відсутність посад, адміністрацією ДУВП № 4 не надається можливість працевлаштування жінкам.

Під час апеляційного перегляду справи, засуджена та її захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст.81КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

На переконання колегії суддів, наведених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 01 місяць.

Засуджена ОСОБА_7 08.05.2020 року прибула до Дніпровської УВП № 4. За час перебування в установі виконання покарань порушень режиму не допускала, заохочень не має.

22.01.2021 року ОСОБА_7 прибула до ДУ Кам`янська виправна колонія (№34), де була працевлаштована в майстернях установи, до праці ставилась задовільно.

27.08.2021 року засуджена вибула до ДУВП №4 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де перебуваючи по 12.11.2021 року, порушень режиму утримання не допускала, заохочень від адміністрації установи не мала.

12.11.2021року ОСОБА_7 прибула до ДУ Кам`янська виправна колонія (№34). Близько 4 місяців до суспільно-корисної праці не залучалась. Після проведеної соціально-виховної роботи, змінила своє ставлення до праці. З квітня 2022 року була працевлаштована на виробництво, проявляла ініціативу, відповідально ставилась до поставлених задач.

19.05.2022 року засудженому ОСОБА_7 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за виготовлення та зберігання заборонених речей. Заохочень не має.

Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляла за настроєм. Приймала участь у декількох концертних програмах засуджених

Була залучена до програм диференційованого виховного впливу. Тематичні заходи відвідувала, проявляла зацікавленість, в її свідомості почали відбуватись позитивні зміни, яке потребують закріплення.

Згідно картки періодичного проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень середній.

09.09.2022 року ОСОБА_7 прибула до ДУВП № 4, порушень режиму утримання не допускала, заохочень не має.

Соціально-корисної активної не проявляла.

До суспільно-корисної праці засуджена ОСОБА_7 не залучається з незалежних від неї обставин.

Колегія суддів зазначає, що на час вирішення питання про застосування до цієї засудженої положень ст. 81 КК України остання відбула близько 2/3 частин призначеного їй покарання, що об`єктивно не є достатнім для досягнення щодо неї мети кримінального покарання, з урахуванням скоєних діянь та відомостей про її особу, а невідбута нею частина покарання є значною за тривалістю.

Апеляційний суд акцентує увагу і на тому, що відповідно до довідки про заохочення і стягнення на засуджену ОСОБА_7 , остання заохочень не має, має одну догану за виготовлення та зберігання заборонених предметів від 19.05.2022 року, яке погашене в установленому законом порядку.

Разом з цим, на адресу апеляційного суду 16.06.2023 року з ДУ Кам`янська виправна колонія (№34) надійшло повідомлення та копія рішення дисциплінарної комісії установи від 13.06.2023 року про застосування до засудженої ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

На думку колегії суддів, не свідчить про доведення ОСОБА_7 свого виправлення та її готовність до звільнення з виправної установи.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність відмови у задоволення клопотання захисника та звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання умовно-достроково.

Дані, на які вказує захисник в своїй апеляційній скарзі були взяті до уваги судом першої інстанції, їм було надано належної правової оцінки.

Наведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, наявними в матеріалах провадження, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами захисника, які містять його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до засудженої норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.

Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4