01.06.2023 Справа № 756/6549/23
Справа №756/6549/23
Провадження № 1-кс/756/1247/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001919 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.07.2022 вироком Дарницького районного суду м. Києва до 5 років позбавлення волі та звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік,

УСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001919 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.05.2023 року слідчий СВ Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 із можливістю внесення застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту, за допомогою мобільного додатку «Telegram», знайшов електронний канал (назву якого не пам`ятає), за допомогою якого можна замовити наркотичні засоби та психотропні речовини, на якому обрав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), після чого отримав номер розрахункового рахунку для переказу грошових коштів.

Через деякий час, ОСОБА_5 за допомогою платіжного терміналу самообслуговування здійснив переказ грошових коштів на вищевказаний розрахунковий рахунок, після чого у мобільному додатку «Telegram» в електронному каналі (назву якого не пам`ятає) надійшов фотознімок з місцем розташування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В подальшому, в невстановлений день, час та місці, ОСОБА_5 знайшов 1 зіп-пакет з речовиною блакитного кольору та 9 згортків ізоляційної стрічки чорного кольору, всередині яких знаходились зіп-пакети з речовиною блакитного кольору та поклав його до своєї нагрудної сумки, яка була на ньому одягнена в той день та в тому ж місці, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) з метою збуту, після чого направився по власним справам.

Після чого, 24.05.2023 року о 19 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 37, ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_5 повідомив, що має при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Після чого останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та у нього було виявлено та вилучено вищезазначену речовину, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса PVP в якій складає 6,854 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим зазначено, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, крім того підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійних джерел доходу та належних засобів для існування.

У зв`язку з наведеним, незастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить запобігання вказаним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому існує необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав. Зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вказав про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Так, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків, крім того, ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, оскільки не працює, не має постійних джерел доходу, у зв`язку з чим більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши, що, незважаючи на те, що її підзахисний є раніше судимою особою, він ніколи не здійснював спроб переховування, а навпаки готовий співпрацювати зі слідством. Ризик впливу на свідків є недоведеним, оскільки свідки сторони обвинувачення - це поняті та оперативні працівники, а тому не зрозуміло, яким саме чином підозрюваний зможе на них вплинути. Просила прийняти до уваги, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, навчається в інституті, винаймає житло, де проживає разом з дівчиною, у зв`язку з чим, просила обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний у судовому засіданні погодився з думкою захисника, розкаявся у вчиненому, зазначив, що бажав таким чином врегулювати фінансові проблеми, які виникли у нього через кредитні зобов`язання. Зазначив, що навчається в інституті дистанційно. Наміру переховуватися від слідства чи суду не має, готовий співпрацювати зі слідством. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби для можливості працевлаштування.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001919 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

24.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.05.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З цього приводу, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України», «Малик проти України» зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.05.2023; протоколом огляду предмета від 25.05.2023; висновком експерта № СЕ-19/111-23/26914-НЗПРАП від 25.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.2023.

Наведені обставини та досліджені у судовому засіданні матеріали, додані до клопотання, у своїй сукупності, у достатній мірі переконують слідчого суддю про наявність обґрунтованого припущення про можливе вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У той же час наявність або ж відсутність протиправних дій ОСОБА_5 підлягає встановленню лише під час судового розгляду обвинувального акта, а на стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості такої підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан та наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання доцільності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу та визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує особу, вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, а саме те, що останній має батьків та сестер, зареєстрований та проживає у м. Києві, є студентом ВНЗ, разом з тим, раніше судимий та підозрюється у вчиненні злочину під час іспитого строку.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено існування ризику того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може у подальшому переховуватися від органів досудового слідства та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має скрутне матеріальне становище, не працює.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним у судовому засіданні ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, адже сама лише обізнаність підозрюваного про місце проживання та роботи вказаних осіб не доводить існування такого ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Положеннями статей 21, 24, 43 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

З огляду на імперативні норми Конституції України, висновки Європейського суду з прав людини, викладені у різних рішеннях, враховуючи обставини відсутності реальних ризиків, передбачених п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 К ПК України.

Під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, враховуючи кожну обставину окремо та в сукупності, проводячи оцінку поданих доказів, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що підозра у вчиненні тяжкого злочину сама по собі не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу, слід дійти висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою, як просила сторона обвинувачення, у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23.07.2023, у межах строку досудового розслідування, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, без дозволу слідчого, прокурора або суду за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001919 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 23.07.2023, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, без дозволу слідчого, прокурора або суду за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2) не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та/або фактичного проживання;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за наявності);

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло останнього та вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 01.06.2023 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1