УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року

м. Київ

справа № 522/19823/21

провадження № 51 - 4153 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року,

встановив:

За вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК та йому призначено покарання:

- за кримінальний проступок та злочин, вчинені до ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року (за епізодами крадіжки майна та незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 , вчинені 24.08.2021 року):

- за ч. 1 ст. 185 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 289 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року, перевівши покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, встановленого п/п. «г» п.1) ч.1 ст.72 КК, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

За злочини, вчинені після ухвалення вироку Приморським районним судом м. Одеси від 12.10.2021 року, ОСОБА_5 призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за цим вироком з урахуванням вироку Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року та ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Зараховано в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 27 червня 2022 року по 01 липня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисникОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням закону, захисник у касаційній скарзі не навела обґрунтування незаконності рішень судів першої та апеляційної інстанції відповідно до статей 413-414 КПК, та не зазначила, в чому полягає явна несправедливість призначеного засудженому покарання за вищезазначеними покараннями.

Фактично захисник просить на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому не зазначає, які конкретно вимоги матеріального чи процесуального закону порушили суди першої та апеляційної інстанцій під час вирішення питання про призначення покарання, у чому вони полягають та чому їх слід відносити до підстав для зміни судових рішень відповідно до ст. 413 КПК.

Також захисник формально наводить положення ст. 69 КК, водночас ні доводів, ні вимог щодо необхідності застосування цих приписів (з посиланням на відповідні обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та зменшують його суспільну небезпечність) касаційна скарга не містить.

Крім того, у касаційній скарзі захисника відсутні доводи щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених цим судом на спростування аргументів сторони захисту, викладених у апеляційній скарзі.

Усупереч ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копій із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3