САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/447/23
Провадження № 1-кп/726/48/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000032 від 30.01.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, з середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, сержанта, який на момент вчинення злочину перебував на посаді командира бойової машини - командира відділення гірсько - штурмового взводу гірсько - штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 42 від 26.02.2022 сержанта ОСОБА_4 , призваного на військову службу на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», призначеного на посаду водія відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків даної військової частини, всіх видів забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 342 від 17.12.2022 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира бойової машини - командир відділення гірсько - штурмового взводу гірсько - штурмового роти військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини, а для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призивом офіцерського складу день відправлення у військову частину з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації, сержант ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Крім того, статті 131, 216 Статуту передбачають, що військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023, які відповідно були затверджені Законами України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі востаннє, продовжено з 05.30 год. 21.11.2022, строком на 90 діб, тобто до 05.30 год. 20 травня 2023 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Таким чином, в Україні діяв воєнний стан і сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в час його дії за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 - командир бойової машини - командир відділення гірсько - штурмового взводу гірсько - штурмового роти військової частини НОМЕР_3 , будучи сержантом солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16. 127-131. 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_3 , 30.12.2022 близько 09.00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд не пов`язаний з проходженням військової служби до 22.02.2023 року.

У подальшому, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій ОСОБА_4 , добровільно та з власної ініціативи 22.02.2023 прибув до п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що за адресою: вул. Антіна Кравса, 1, м. Чернівці, чим припинив вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Пояснив, що після повернення із зони виконання бойових завдань, проходив лікування, окрім того, знаходився у тяжкому психологічному стані через пережите, відчував стрес, напругу та глибоку депресію. Після лікування, вирішив повернутися додому та побути там деякий час. Однак, у подальшому, усвідомив свою помилку та добровільно зявився до слідчого відділу. Свою поведінку усвідомлює, бажає продовжувати службу у лавах ЗСУ, захищати Батьківщину, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, з`ясувавши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби) .

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , який вину визнав, відтак усвідомив протиправності своєї поведінки, те, що він перше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікара психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Таким чином, виходячи із ступеня суспільної небезпеки вчиненого, беручи при цьому до уваги обставини, за яких вчинено злочин, враховуючи, що обвинувачений на момент вчинення злочину є не судимими, беручи до уваги наявність у діях ОСОБА_4 обставини, яка пом`якшуює покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, те що обвинувачений усвідомив протиправний характер вчиненого, запевнив суд про готовність нести покарання за вчинене та недопустимість аналогічного у майбутньому, бажання продовжити службу у лавах Збройних сил України, захищати Батьківщину, суд, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 65, 75 ч. 5 ст. 407 КК України, ст.ст. 349, 342-380 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_3 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

На підставі ст.76 КК України, у разі звільнення ОСОБА_4 з військової служби зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженому , який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення

Головуючий суддяОСОБА_1