Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.09.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначено до 03.11.2023 включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства так як, у правоохоронних органів є достатньо інформації щодо його ідентифікації, оскільки, останній розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний в розшуку не перебував, не чинив жодного опору працівникам правоохоронних органів, що також вказує на його добросовісну процесуальну поведінку. Крім того, у відповідності до клопотання слідчого, свідки вже дали свої покази по даному кримінальному правопорушенню, що унеможливлює вплив на них ОСОБА_8 . Наголошує, що до клопотання не додано жодних підтверджень того, що підозрюваний якимось чином намагався зв`язатися з будь-якими іншими особами по справі чи вплинути на них, як на таких, які на думку слідства причетні до провадження. Відсутні докази відносно наявності процесуальних ризиків неналежної поведінки підозрюваного. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка на даний час перебуває у лікарні, потребує його допомоги, що свідчить про міцні соціальні зв`язки останнього, що виключає ризики переховування від суду. Крім того, звертає увагу на стан здоров`я підозрюваного, оскільки з квітня місяця по теперішній час хворіє і лікування не закінчене. Підсумовуючи наведене, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі спроможний забезпечити виконання підозрюваним всіх обов`язків, необхідних по даному кримінальному провадженню, передбачених ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №295/12180/23, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002451 від 10.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

У відповідності до змісту клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний 08.08.2023 перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «Олді» ТОВ «Олді-Житомир», що розташований за адресою: м. Житомир, вул.. Михайла Грушевського, 5, де повторно таємно викрав майно, спричинивши майнової шкоди на суму 2074 гривень 16 копійок та 08.08.2023, приблизно о 20 год. 30 хв.. ОСОБА_8 перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Михайла Грушевського, 5, викрав майно на суму 964 гривень 24 копійок.

04 вересня 2023 року близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , в якої на шиї помітив золотий ланцюжок, в подальшому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я, застосувавши фізичну силу, повалив її на землю і зірвав зі шиї золотий ланцюжок довжиною 65 см 585 проби плетіння «бісмарк» вагою 7 г. вартістю 6000 гривень.

06.09.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами заяв про вчинення кримінальних правопорушень від 09.08.2023,09.08.2023,04.09.2023; протоколами огляду місця події від 09.08.2023, 09.08.2023,04.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; постановою про зняття технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 10.08.2023 та протоколом зняття технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 10.08.2023; постановою про визнання та приєднання речових доказів у кримінальному проваджені від 10.08.2023; протоколом огляду предмету від 18.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; постановою про визнання юридичної особи потерпіли від 15.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; постановою про зняття технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 15.08.2023 та протоколом зняття технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 15.08.2023; постановою про визнання та приєднання речових доказів у кримінальному проваджені від 15.08.2023; протоколом огляду предмету від 17.08.2023; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілою ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_15 ; протоколом затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; постановою про зняття технічних приладів (засобів), іцо мають функції відеозапису від 05.09.2023 та протоколом зняття технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 05.09.2023; протоколом огляду предмету від 06.09.2023; актом судово-медичного обстеження № 1552; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку, наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_8 міг би вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 інкриміновано кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжкими, санкції яких передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 (ч.4 ст.185 КК України) та від 7 до 10 років (ч.4 ст.186 КК України).

При цьому, слід взяти до уваги фактичні обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, зухвалість дій, пов`язаних з насильством, як і кількість епізодів. Вище зазначене явно свідчить про значну суспільну небезпечність.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких корисливих кримінальних правопорушень, одне я яких поєднано з насильством, з врахуванням фактичних обставин їх вчинення, суті і характеру цих правопорушень, як і значну суспільну небезпечність вчиненого. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним. В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Є доведеним, в даному випадку, і процесуальний ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, з огляду на кількість (системність) епізодів злочинної діяльності та того, факту, що останній маючи непогашену судимість, звільнившись за відбуттям покарання у червні 2022 року, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_8 має місце реєстрації та проживання, не має сім`ї та утриманців (відсутні стійкі соціальні зв`язки), не працевлаштований (відсутнє джерело доходу), його вік та стан здоров`я.

Апеляційний суд, в даному випадку, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання адвоката на те, що його підзахисний має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з матір`ю, яка потребує його допомоги, як і стану здоров`я останнього, як і гарантії сталої процесуальної поведінки підозрюваного, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, їх фактичних обставин, суспільної небезпечності інкримінованого, інших характеризуючих даних про особу підозрюваного та встановлених на даний час процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо для доведення, як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_8 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу. Переконливих доказів цього стороною захисту суду апеляційної інстанції не надано.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного на даній стадії досудового розслідування під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи сторони захисту щодо застосування відповідної міри запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування даного запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.09.2023, якою застосовано відносно до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з строком дії ухвали до 03.11.2023 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: