Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/793/23
Провадження № 1-кп/499/70/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в стадії підготовчого судового засідання, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000005 вiд 03.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очкіно, Середино-Будського району, Сумської областi, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше несудимого, військовослужбовця військово служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 зенiтного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенiтного ракетно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовця військово служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 зенiтного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенiтного ракетно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог постанови Верховної Ради України № 2471-ХП вiд 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положения про дозвільну систему, затвердженою постановою Кабінету Міністерств України №576 вiд 12.10.1992, Iнструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної i холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельноi дii та зазначених патронів, а також боеприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 662 вiд 21.08.1998, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспiльно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспiльно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 10 год 00 хв., 03.01.2023, перебуваючи поблизу АТ КБ «Приватбанк», що розташована за адресою: Одеська область, Березівський район, смт Іванівка, вул. Б. дерев`янка 58г шляхом знахідки незаконно придбав бойовий припас, а саме 40-мм гранатометний постріл типу ВОГ-25, який надалі без передбаченого законом дозволу продовжив носити по вулицях Б. дерев`янка та Центральній смт Іванівка Березівського району Одеської області та зберігати при собі, зокрема i в лівій кишені своїх штанів.

В порядку встановленому ч.1 ст.474 КПК України до суду в судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2023 року, що укладена, в приміщенні Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, за адресою: м. Одеса, вулиця Армiйська, 18, службовий кабінет №13, між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді, підтвердивши добровільність укладення угоди.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.

Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню ОСОБА_4 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

За угодою про визнання винуватості між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України на підставі ст. 69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчою межі, встановленої в санкції статті ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Відповідно до ст. 58 КК України замість позбавлення волі призначити службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на 1 рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розрізі десяти відсотків.

Слід вважати правильною кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто носiння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом Дозволу. .

Таким чином, зміст угоди не суперечать вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих за угодою зобов`язань та домовленостей щодо співпраці є можливим.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового розгляду встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, відсутність обставин передбачених ст. 67 КК України, викриття обставин вчинення кримінального правопорушення, позитивна характеристики з місця служби, та те, що він продовжує виконувати обов`язки військової служби з відсіччю збройної агресії російської федерації проти України.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного та щире каяття. Також, судом враховується, що обвинувачений проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, позиції сторін щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому при призначенні покарання слід застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді 1 року позбавлення волі. На думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчиненню засудженим нових кримінальних правопорушень, а також буде сприяти досягненню мети визначеної ст. 50 КК України.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся і надав правдиві показання, сприяв встановленню дійсних обставин справи, у нього відсутня судимість, суд визнає, що на підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Цивільний позов по справі не поданий.

На підставі ст.100 КПК України речові докази: бойовий припас - постріл типу ВОГ-25 П , який запаковано в сейф пакет АВ 1006819 - необхідно знищити.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 956 гривні 00 копійки слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 18 вересня 2023 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 58 КК України замість позбавлення волі призначити службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на 1 рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розрізі десяти відсотків.

Речові докази: постріл типу ВОГ-25 П , який запаковано в сейф пакет АВ 1006819 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави у розмірі 956 гривні 00 копійки.

Вирок з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ігор ПОГОРЄЛОВ