Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненській слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0001688 від 25.08.2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалове Новотроїцького району Херсонської області, без місця реєстрації та проживання, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за апеляційною скаргою захисникаадвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено покарання вісім років позбавлення волі, строк відбуття якого рахується з 25 серпня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 68 917,55 грн. та вирішено питання щодо арештованого майна і речових доказів у кримінальному провадженні.

Як визнав доведеним суд, 25 серпня 2021 року близько 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , умисно завдав останньому не менше шести (не більше дев`яти) ударів ножем в область лівої половини живота та лівого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини живота з ушкодженнями тканини печінки та м`яких тканин лівого плеча з ушкодженнями плечової артерії, що призвело до зовнішньої і внутрішньої масивної крововтрати, і настання смерті потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 зазначає, що судом неправомірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 , як умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, оскільки в діях ОСОБА_6 має місце необхідна оборона. Свої доводи обґрунтовує тим, що потерпілий застосував відносно ОСОБА_6 насильство із застосуванням холодної зброї, а тому ОСОБА_6 захищав своє життя та здоров`я.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення через перебування в стані необхідної оборони.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора та потерпілої ОСОБА_8 , які вважають вирок законним, обґрунтованим і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, досліджених судом, яким дана правильна юридична оцінка.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та самого ОСОБА_6 про те, що дії обвинуваченого були спрямовані на захист свого життя та здоров`я і має місце необхідна оборона, не є переконливими

Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_6 , даних в суді першої інстанції, і підтриманих під час апеляційного розгляду, він проживав у квартирі потерпілого, з яким розпивали спиртні напої, і 25.08.2021 року після вживання спиртного між ним та ОСОБА_9 виник раптовий конфлікт, внаслідок якого, захищаючись від протиправних дій потерпілого, який мав ножа, він схопився обома руками за ліву руку останнього, вивернув її в його сторону та проштовхнув ніж потерпілому в живіт, нанісши удари ножем, кількість та локалізацію яких не пам`ятає.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.08.2021 року (т. 1 а.с. 11-28), у п`ятому під`їзді навпроти квартири АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_9 в калюжі крові, яка наявна на перилах і площадці, з ознаками поранень передпліччя і живота, та металевий ланцюг, а в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в кімнаті, де проживав ОСОБА_6 масивні сліди РБК у виді калюж та потертостей, на дерев`яній тумбі у її нижньому відділенні знаходиться ніж, на поверхні якого, як і на тумбі, виявлено сліди РБК, під час якого вилучено: ланцюг, вкритий полімерним матеріалом, зі слідами РБК, схожої на кров; ніж зі слідами РБК, схожої на кров; футболку голубого кольору із слідами РБК, схожої на кров; дві скляні ємності зі столу кухні та змиви речовини бурого кольору з різних поверхонь.

За висновком судово - медичної експертизи № 496 від 02 жовтня 2021 року на трупі ОСОБА_9 виявлено проникаюче поранення передньої поверхні живота з ушкодженням м`яких тканин живота та масивним крововиливом в черевну порожнину, наскрізне пошкодження м`яких тканин нижньої третини лівого плеча з ушкодженням плечової артерії, що супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею, поверхнева рана в середній третині передньої поверхні лівого передпліччя та садна грудної клітки, які виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого поранення лівої половини живота з ушкодженням тканин печінки та м`яких тканин лівого плеча з ушкодженням плечової артерії, що призвело до зовнішньої і внутрішньої кровотечі та обумовило масивну крововтрату, котра і послужила безпосередньою причиною смерті.

Значні колото - різані пошкодження на тілі та тенісці потерпілого (від шести до дев`яти) виникли внаслідок не менше шести (не більше дев`яти) травматичних дій колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза на зразок клинка ножа, в дуже короткий проміжок часу, і швидка втрата крові призвела до настання смерті через декілька хвилин після нанесення ушкодження.

Будь-яких даних, які б вказували на можливу боротьбу, бійку чи самоборону зі сторони ОСОБА_9 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, та ушкоджень, характерних при самопадінні, або падінні з прискоренням, при експертизі на тілі трупа не встановлено.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №814 від 25.08.2021 року, при огляді ОСОБА_6 виявлено рану в тім`яній та лобній ділянці голови, які виникли від чотирьох травматичних дій тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, диференційні ознаки яких в тілесних ушкодженнях не відобразилися, та рану на боковій поверхні 2-го пальця правої кисті, які, як окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, в момент отримання яких ОСОБА_6 міг перебувати у будь - якому положенні.

Отже, доказів, які б стверджували про реальну загрозу життю чи здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_6 з боку ОСОБА_9 , що могли б слугувати підставою для необхідності захисту, як стверджує ОСОБА_6 , матеріали провадження не містять, не здобуто таких доказів місцевим судом і не надано обвинуваченим та стороною захисту при апеляційному розгляді.

Згідно положень ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров`ю), і діє до припинення таких дій і усвідомлення (реальної можливості усвідомити) особою, яка здійснює захист, факту остаточного припинення особою, яка посягає, суспільно небезпечних дій. Заподіяння шкоди особі, яка здійснює посягання, обумовлено необхідністю негайного відвернення або припинення такого посягання, яка виникає коли зволікання з боку того, хто обороняється, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Згідно постанови пленуму Верховного суду України №1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Так, у вищевказаній постанові зазначено, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Перехід зброї чи інших предметів від нападника до того, хто захищається, сам по собі ще не свідчить про закінчення посягання. У випадках так званої запізнілої оборони, коли дії щодо захисту були вчинені в умовах явного припинення посягання, особа, яка оборонялась, несе кримінальну відповідальність за заподіяну шкоду на загальних підставах.

Аналізом доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження, проведеного судом першої інстанції, підтверджується наявність у ОСОБА_6 умислу саме на вчинення умисного вбивства, на що вказує спосіб, знаряддя злочину, чисельна кількість ударів, характер і локалізація тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_9 було нанесено не менше шести (не більше дев`яти) ударів ножем в життєво-важливий орган, що стало причиною майже миттєвої смерті потерпілого, а отримані ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження є явно неспівмірними з тілесними ушкодженнями, заподіяними ним потерпілому.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_6 злочину і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину, віднесеного законом до особливо тяжких злочинів, непоправні наслідкивчиненого - смерть людини, особу ОСОБА_6 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за хуліганство, в тому числі, і із застосуванням холодної зброї чи предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, максимально наближене до її мінімальної межі, яке з врахуванням обставин скоєного злочину та його наслідків, не можна вважати надто суворим.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, а ОСОБА_6 в той же строк - з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3