Справа № 743/799/22
Провадження №1-кп/743/19/23
УХВАЛА

11 вересня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки з розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю їх запобігання застосувавши більш м`який запобіжний захід. Також просив не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.07.2023, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 вересня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений, усвідомлюючи важливе значення показів свідків, перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими особами, незаконно вплинути на свідків з метою зміни ї показів.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, раніше притягувався за вчинення особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Також, Києво-Святошинським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України та кримінальне провадження за обвинуваченням останнього за ч. 3 ст. 307 КК України.

Тому суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено незмінність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що обрання жодного із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, суд дійшов висновків про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, суд вважає за можливе визначити відносно ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Поряд з цим, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 182, 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи тяжкість вчинених правопорушень, а також матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне визначити заставу в розмірі 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 295 240 грн., у національній грошовій одиниці, внесення якої може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний захід у вигляді застави, яка може бути внесена у будь-який момент до 24 години 00 хвилин 14 листопада 2023 року включно, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити з 00 год. 00 хв. 16 вересня 2023 року до 24 години 00 хвилин 14 листопада 2023 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави встановити 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 295 240 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті сорок) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Чернігівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно та письмово Ріпкинський районний суд Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити не більше двох місяців, але не довше ніж до 24 години 00 хвилин 14 листопада 2023 року включно.

Копію ухвали вручити заінтересованим особам.

Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1