Справа № 191/1091/23
Провадження № 1-кп/191/83/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області м. Синельникове кримінальне провадження № 0000068 від 18 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента Дніпровського індустріального фахового коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей Синельниківської міської ради ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 01 серпня 2022 р. до 10 серпня 2022 р. (більш точний час під досудового слідства встановити не надалося можливим), неповнолітній ОСОБА_3 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 строком на 90 діб. до 22.08.2022 р.) поєднане із проникненням у інше приміщення, а саме до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що у вказаному приміщенні перебувають цінні речі, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

Із метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_3 за допомогою рук відчинив вхідну хвіртку та таємно проник на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою де шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що вхідні двері господарського приміщення не зачинені на замок, таємно проник до нього.

Знаходячись у господарському приміщенні, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, переконавшись у тому, що його дії носять таємний характер, викрав дитячий самокат марки «Scooter Galaktika» бірюзового кольору та разом з викраденим майном, покинув територію домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1 300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок.

Таким чином, умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті. Також додав, що не пам`ятає чи перебував він в стані алкогольного сп`яніння в день вчинення злочину.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, до його початку надала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, покарання просила призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого, в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України та кваліфікує дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовженого указами Президента України: від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022 р.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 судом також враховується те, що останній вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, за місцем мешкання та навчання характеризується задовільно, а також враховує заяву потерпілої, відповідно до якої, остання претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має.

Згідно ч. 1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно із ч. 1 ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч. 3 ст. 104 КК України, іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення злочину, який є тяжким, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, такий вид покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, усвідомлення мети кримінального покарання. Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

За вимогами ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_9 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3582/22 від 06.12.2022 року в розмірі 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп.

Речові докази, що знаходяться за зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_8 (т. 2 а. с. 39) залишити в її власності.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1