Провадження № 1-в/742/49/23
Єдиний унікальний № 742/4229/18
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 , прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши подання Прилуцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, громадянина України, місце проживання не відоме, засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду від 30 серпня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України,

установив:

Прилуцьким районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області подано до суду подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що з 07 жовтня 2019 року на обліку Прилуцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області перебуває ОСОБА_5 , який засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 серпня 2019 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. на користь держави. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.12.2019 було задоволено подання про розстрочку сплати штрафу та засудженому розстрочено несплачену суму штрафу в розмірі 510грн. певними частинами строком на чотири місяці, щомісячно з січня місяця 2020 року по квітень місяць 2020 року по 127грн.50 коп..

Станом на 30.03.2023 року засуджений штраф не сплатив, покарання не виконано, з дня набрання чинності обвинувальним вироком суду минуло понад три роки, у зв`язку з чим і подано клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 на підставі ст..80 КК України.

Заслухавши думку начальника Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 , яка підтримала подання, висновок прокурора, який вважає таке необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст.80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

В частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За загальними правилами, особа звільняється від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, при наявність трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 КК України строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Судом встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 серпня 2019 року в кримінальному провадженні №1-кп/742/78/19 (єдиний унікальний №742/4229/18) ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. на користь держави.

Засуджений ОСОБА_5 з 07 жовтня 2019 року перебуває на обліку Прилуцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

В зв`язку з несплатою штрафу Прилуцьким РВ подано до суду подання про розстрочку несплаченої суми штрафу. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 06 грудня 2019 року засудженому ОСОБА_5 було розстрочено виплату несплаченої суми штрафу в розмірі 510 грн., певними частинами строком на чотири місяці в сумі 127 грн. 50 коп. (з січня 2020 року по квітень 2020 року включно), зобов`язавши сплачувати його рівними частинами, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Оскільки засуджений ОСОБА_5 у відповідності до ч.2 ст.26 КВК України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду, штраф не сплатив, про причини несплати штрафу в повному розмірі не повідомив, тому Прилуцьким МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області і подано подання про заміну штрафу іншим покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 вересня 2020 року у задоволення подання було відмовлено, оскільки місце перебування засудженого невідоме, а вирішення питання про заміну ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу на більш суворий вид покарання у виді громадських робіт, без його належного повідомлення та присутності в судовому засіданні не можливе.

Крім того, Прилуцьким РВ Центру пробації неодноразово направлялись подання до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про вирішення питання про притягнення засудженого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання та проведення подальших розшукових заходів відносно засудженого та оголошення в розшук останнього, і 23.05.2022 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук. Проведеними заходами місце знаходження останнього до даного часу не встановлено. Крім того, органом пробації не було встановлено підстав та причин несплати штрафу засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 був оголошений в розшук у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, призначеного за вироком суду, а отже факт ухилення в даному випадку від відбування покарання є доведеним, а ч.3 ст.80 КК України регулюється питання зупинення перебігу строку давності у разі ухилення засудженого від відбування покарання, що є гарантією реалізації обов`язку держави через спеціально уповноважені органи виконати вирок суду.

Слід також відмітити, що в постанові Верховного Суду України №5-324кс15 від 24.12.2015 року зазначається, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

В даному ж випадку засуджений ОСОБА_5 перешкоджав своєю поведінкою виконанню вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2019 року, оскільки зник з місця свого постійного проживання і перебуває в розшуку на даний час, доказів, які б свідчили, що ОСОБА_5 не умисно, з об`єктивних причин не виконав вирок суду, суду не надано, а відтак відсутні підстави вважати, що закінчився дворічний строк давності для виконання вироку суду і, відповідно, суд вважає, що клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.80 КК України,

постановив:

У задоволенні подання Прилуцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду від 30 серпня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6