справа № 274/3168/23 провадження № 1-кс/0274/567/23
У Х В А Л А

Іменем України

24.05.2023 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000739 від 21.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

22.05.2023 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно із забороною володіння, користування та розпорядження ним, а саме: на дерев`яні двері зі скляними вставками, належні ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , вилучені під час проведення огляду місця події від 20.05.2023 р.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.05.2023 р. до Бердичівського РВП звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що в квітні 2023 року виявив викрадення міжкімнатних дверей зі свого дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

По даному факту 21.05.2023 р. відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

20.05.2023 р. в ході огляду місця події на ділянці місцевості по АДРЕСА_3 виявлено дерев`яні двері зі скляними вставками, які вилучено в якості речового доказу та залишено під розписку ОСОБА_7 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739 від 21.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 22.05.2023 р. встановлено, що потерпілий має дачний будинок по АДРЕСА_2 , в якому не проживає та за яким приглядає його син ОСОБА_8 . Так, близько місяця тому (в квітні 2023 р.), син повідомив йому про викрадення з дачного будинку міжкімнатних дверей, які мають скляні вставки.

Згідно протоколу огляду місця події від 20.05.2023 р., який був проведений на ділянці місцевості по АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено одностворчаті дерев`яні двері розміром 80 см х 200 см, зі скляними вставками, пофарбовані лаком, на яких наявні ручки з металу жовтого кольору, які згідно розписки ОСОБА_7 від 20.05.2023 р. залишені їй на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду місця події одностворчаті дерев`яні двері, належні ОСОБА_6 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 21.05.2023 р. вилучені під час огляду місця події від 20.05.2023 р. дерев`яні двері зі скляними вставками визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000739 від 21.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час огляду місця події одностворчаті дерев`яні двері, належні ОСОБА_6 , мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та які були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення ряду експертиз (товарознавчої та інших), виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною володіння, користування та розпорядження ним, а саме: на одностворчаті дерев`яні двері розміром 80 см х 200 см, зі скляними вставками, пофарбовані лаком, на яких наявні ручки з металу жовтого кольору, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , вилучені згідно протоколу огляду місця події від 20.05.2023 р.

Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1