Справа № 296/5050/23
УХВАЛА

Іменем України

01 червня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання в якому адвокат ОСОБА_2 просить прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду; скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 29.09.2022 року у справі № 296/5193/22 про арешт майна; зобов`язати прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 повернути вказане майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом..

Відповідно до положень ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст.174 КПК України передбачено порядок скасування арешту майна.

Так, відповідно до ч. 1ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Частинами 4 та 5 ст.64-2 КПК України визначені особи, що можуть бути представниками третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт та документи, що підтверджують повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт .

Так, представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю у випадку ,якщо власником майна ,щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими ст.50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні ;

2) копією установчих документів юридичної особи-якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа ;

3) довіреністю-якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.

Згідно ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджується: 1) свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Вбачається, що адвокат ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна.

При цьому клопотання подане в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та в підтвердження повноважень надано копію договорів.

Разом з тим, в договорах про надання правової допомоги не вказується чітко повноваження адвоката на представництво інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 саме в Корольовському районному суді м. Житомира. До того ж в п. 3 договорів про надання правової допомоги вказано про термін дії договору до набрання рішенням суду законної сили. Тобто чітко не вказано якого рішення, якого суду, у якій справі.

Таким чином слідчий суддя вважає, що надані документи не підтверджують повноваження адвоката.

Крім того, в прохальній частині клопотання адвокат просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді, в той час, коли слідчий суддя уповноважений на скасування арешту майна накладеного згідно ухвали за поданим клопотанням та не наділений повноваженнями апеляційної інстанції.

Для випадків неврегульованості певних питань у ч.6 ст.9 КПК передбачено правило, згідно з яким «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом (п.3 ч. 1 ст. 7 КПК).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 7 КПК, який розкритий у ч. 1 ст. 10 КПК, «не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками»

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі №2-591/11 вказала, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню, оскільки подане особою без підтвердження своїх повноважень представника власника майна та містить вимоги, які не відносяться до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 64-2, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку передбаченому КПК України.

Копію ухвали невідкладно направити особі, яка подала клопотання, разом із клопотанням та всіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1