УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

17 липня 2023 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема і на земельну ділянку, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

В ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 у власності якого знаходилась земельна ділянка, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом на спадкове майно померлого, в тому числі на вищевказану земельну ділянку.

Однак, наразі ОСОБА_4 не може оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_6 , оскільки згідно з відповідею Головного управління Держгеокадастру у Київській області на адвокатський запит № 27/08 від 27.08.2021 відповідно до програмного забезпечення ведення ДЗК «Національна кадастрова система» станом на день звернення на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0011 накладено арешт на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 по справі № 761/35999/19.

Таким чином, адвокат стверджує, що наявність даного арешту, в тому числі на земельну ділянку померлої, фактично позбавляє спадкоємця змоги, належним чином, оформити свої спадкові права у визначеному законні порядку, а тому просить скасувати арешт на земельну ділянку, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Заявник адвокат ОСОБА_3 на виклик суду в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. До скарги долучила заяву в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотань в порядку ст.174 КПК України, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність адвоката ОСОБА_3 .

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 направив до суду письмові заперечення на вказане клопотання. У своїх запереченнях просив провести розгляд клопотання ОСОБА_3 за відсутності прокурора.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000568 від 01.08.2019, яке на данний час об`єднано із кримінальним провадженням №0001223 від 02.09.2016.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема і на земельну ділянку, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що земельна ділянка, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що земельна ділянка, загальною площею 3,6512 га з кадастровим номером :05:006:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1