Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1206/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_10 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000097 за ч. 3 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_11 ) визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КК України (далі - КК) за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

Скасовано запобіжний захід у виді застави щодо обвинуваченого та арешти, накладені на майно, вирішено долю речових доказів.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, - в проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, повторно, - за таких обставин.

Згідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №31/ОС від 07.11.2015 ОСОБА_11 призначено на посаду оперуповноваженого Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» ОСОБА_11 у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, повинен вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів.

Також, в ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» зазначено, що у разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК).

Відповідно до посадових інструкцій на капітана поліції ОСОБА_11 , як на оперуповноваженого Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області покладено обов`язок здійснювати оперативну роботу по розкриттю та профілактиці злочинів, а також брати участь у попередженні та виявлені злочинів, у тому числі на території обслуговування Попільнянського району Житомирської області, де здійснює свою господарську діяльність громадянин ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_13).

Разом з тим, ОСОБА_11 , здійснюючи свою службову діяльність, зобов`язаний повідомляти органи досудового розслідування про вчинення кримінальних правопорушень, тобто на капітана поліції ОСОБА_11 як на оперуповноваженого Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області покладається виконання організаційно-розпорядчих функцій, а тому відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України він являється службовою особою.

Згідно ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_11 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Однак, в порушення вищезазначених норм та своїх посадових обов`язків, капітан поліції ОСОБА_11 , являючись службовою особою Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області, діючи з прямим умислом, з метою отримання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 26.05.2016 близько 13 год., в порушення вищевказаних вимог законодавства України та посадових інструкцій, капітан поліції ОСОБА_11, являючись службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави в частині попередження, виявлення та розкриття злочинів, діючи з прямим злочинним умислом, направленим на одержання неправомірної вигоди, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись в кабінеті № 15 Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області, що по вул. Фомічова 6, смт. Попільня Житомирської області висловив прохання громадянину ОСОБА_13 надавати йому неправомірну вимогу в розмірі 2000 гривень щомісячно за не вчинення ним дій в інтересах останнього, а саме за сприяння у незаконній господарській діяльності ОСОБА_13 , щодо обробки деревини на пилорамі, що виражається в невжитті відповідних заходів реагування як працівника правоохоронного органу на незаконну діяльність ОСОБА_13 , не збирання відповідних матеріалів перевірки щодо діяльності ОСОБА_13 та, як наслідок, не передачі їх до органу досудового розслідування для вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження або складання відповідного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_13 .

Не припиняючи своїх злочинних дій, в порушення вимог вищевказаного законодавства України та своєї посадової інструкції, оперуповноважений Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_11 , являючись службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави в частині попередження, виявлення та розкриття злочинів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, умисно, з корисливих мотивів використовуючи службове становище, та з метою незаконного збагачення, 30.05.2016, перебуваючи у під`їзді двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , повторно прохав надати громадянина ОСОБА_13 неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень та отримав обумовлену неправомірну вигоду за травень 2016 року у розмірі 2000 гривень за невжиття відповідних заходів реагування як працівника правоохоронного органу на незаконну діяльність ОСОБА_13 , не збирання відповідних матеріалів перевірки щодо діяльності ОСОБА_13 та, як наслідок, непередачі їх до органу досудового розслідування для вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження або складання відповідного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_13 .

23.06.2016 о 13 год 30 хв на території літнього майданчика кафе «Маяк» по вул. Київській в смт. Попільня Житомирської області ОСОБА_11 отримав черговий раз раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень за червень 2016 року за невжиття відповідних заходів реагування як працівника правоохоронного органу на незаконну діяльність ОСОБА_13 , не збирання відповідних матеріалів перевірки щодо діяльності ОСОБА_13 та, як наслідок, непередачі їх до органу досудового розслідування для вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження, або складання відповідного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_13 , а всього за вище вказаними обставинами отримав неправомірну вигоду у розмірі 4 000 грн.

23.06.2016 після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_11 за червень 2016 року в розмірі 2000 гривень останнього було затримано безпосередньо після вчинення даного злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк три роки, з конфіскацією майна та позбавленням, на підставі ст. 54 КК, спеціального звання «капітан поліції». Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи; неправильність визнання судом: порушення права на захист обвинуваченого та незаконності проведення обшуку його житла, недопустимості доказів, одержаних внаслідок вказаного обшуку; недопустимості заяви ОСОБА_13 про вчинення злочину та даних протоколів за результатами проведення негласних розшукових заходів від 27.05.2016, 31.05.2016 та 29.06.2016. Вказує також на не врахування судом даних протоколів огляду від 30.05.2016, 23.06.2016, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 23.06.2016. Вказує про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та доводи захисників в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, таких вимог дотримався.

Висновки суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 368 КК за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, є належним чином мотивованими, а вирок суду - законним та обґрунтованим.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених під час судового розгляду доказах у їх сукупності, наданих сторонами обвинувачення та захисту, яким дано належну оцінку, які не доводять винуватість ОСОБА_11 у висунутому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно зі ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із рішенням Європейського Суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Згідно із судовою практикою з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку зазначається про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неупереджено, всебічно, повно дослідивши надані учасниками процесу докази в їх сукупності, обґрунтовано ухвалив виправдувальний вирок.

Колегією суддів не встановлено упередженого ставлення суду до учасників процесу, його зацікавленість в результатах розгляду кримінального провадження, а також не створення судом першої інстанції необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, відповідно до положень ч. 6 ст.22 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині виправдувального вироку навів формулювання обвинувачення, яке було пред`явлене ОСОБА_11 органом досудового розслідування і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних та допустимих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК. Все це належним чином мотивовано. У резолютивній частині вироку зазначено рішення про визнання ОСОБА_11 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання за відповідною статтею кримінального закону, і з яких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що суд, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 провів судовий розгляд у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності.

Суд першої інстанції в судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому розслідуванні документи, докази на підставі яких ОСОБА_11 було пред`явлене обвинувачення, надавши їм належну оцінку.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, зазначив, з яких підстав визнав окремі докази недопустимими, та не визнав подані учасниками документи доказами в розумінні вимог ч. 3 ст. 99 КПК, і обґрунтовано дійшов висновку про невинуватість обвинуваченого, вказавши у мотивувальній частині вироку підстави виправдання.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

У цій справі суд першої інстанції зі свого боку забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд першої інстанції дослідив всі докази, надані стороною обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не визнав та пояснив, що ОСОБА_13 знає, так як тривалий час працює в правоохоронних органах Попільнянського району. Однак жодних пропозицій щодо надання неправомірної вигоди за не вчинення дій щодо ОСОБА_13 він йому не висловлював. При випадковій зустрічі на залізничному вокзалі ОСОБА_13 запитав у нього чи проводиться набір в органи внутрішніх справ з метою працевлаштування свого брата. ОСОБА_11 порекомендував звертатись до кадрової служби. ОСОБА_13 в 2015 році періодично телефонував та пропонував зустрітись, але вони так і не зустрічались. Зустрілись в 2016 році за пропозицією ОСОБА_13 , який повідомив що знаходиться вже поряд біля кафе «Маяк». Він погодився, вийшов до кафе « Маяк », де з ОСОБА_13 сіли до столика та розмовляли на побутові теми. Будь яких обіцянок він ОСОБА_13 не давав та коштів він від нього не отримував. 23.06.2016 року в нього був вихідний, оскільки перед цим був на чергуванні в слідчо-оперативній групі. Коли його затримали, він відразу на вулиці показав вміст своїх карманів, в яких нічого не було.

За показаннями свідка ОСОБА_13 , той працює приватним підприємцем в смт. Корнин Попільнянського району та з весни 2016 року почав займатися обробкою деревини на пилорамі. ОСОБА_11 до того знав приблизно 4-5 років, коли той ще працював в податковій міліції. Від знайомих почув, що для того, щоб не мати проблем зі здійсненням діяльності щодо обробки деревини, треба платити працівникам поліції. В травні 2016 року поїхав в смт. Попільню, де випадково біля кіоска з кавою зустрів ОСОБА_11 та запитав чи треба давати, на що той відповів що треба і можна через нього, інакше працівниками поліції його діяльність може бути припинена. Через тиждень написав заяву в військову прокуратуру. Причиною звернення ОСОБА_13 до прокуратури стало те, що раніше працівники поліції намагались провести перевірку в його магазині, неодноразово погрожуючи відібрати ліцензію. Тому коли почав працювати на пилорамі, побоювався що його діяльність можуть припинити, оскільки вважав, що поліція має на це відповідні повноваження. Після цього йому зателефонував ОСОБА_11 та запросив приїхати в смт. Попільню до нього все обсудити. Він погодився та попередив про це військову прокуратуру. Точної дати та години не пам`ятає, він прийшов до ОСОБА_11 в його службовий кабінет. В кабінеті ОСОБА_11 сказав, що все вирішено і будеш спокійно працюювати на станках та написав на аркуші паперу А-4 - 2000. ОСОБА_12 зрозумів що це сума в гривнях, запитав чи це щомісяця, на що ОСОБА_11 ствердно кивнув. Протягом якого періоду необхідно платити не обговорювалось. В кінці травня 2016 року подзвонив ОСОБА_11 , що готовий передати кошти. Він приїхав на своєму автомобілі на виїзд із Попільні в сторону Житомира , де вже знаходились працівники прокуратури, СБУ та поняті, з якими раніше знайомий не був. Він надав свої гроші, які були оглянуті, переписані номери купюр, сфотографовані та вручені йому. На ньому закріпили відеокамеру та мікрофон. Подзвонив ОСОБА_11 та поїхав до місця його проживання. Гроші передав ОСОБА_11 у під`їзді будинку, сказавши що «тут дві». ОСОБА_11 гроші не рахував, сказав, що все добре, будем так і далі. В цей же день вони домовились про наступну зустріч, але конкретну дату не обумовлювали. Повернувся назад, де його обшукали та встановили відсутність коштів. Чи оглядали його автомобіль, він не пам`ятає. З 30.05.2016 по 23.06.2020 ОСОБА_11 будь-яких претензій з приводу його діяльності не пред`являв. Наступний раз подзвонив ОСОБА_11 щоб не 30 числа, а раніше на кілька днів передати гроші, тому що їхав на море. Все відбувалось аналогічно попередньому епізоду. Він приїхав своїм автомобілем, надав кошти десять купюр по 200 грн., які обробляли, фотографували, передали йому та заріпили на його одязі технічні засоби. Подзвонив ОСОБА_11, той сказав їхати в кафе «Маяк», яке неподалік від його будинку. Там із ОСОБА_11 сіли до столика, розмовляли на побутові теми і він, нахилившись, передав під столом гроші ОСОБА_11 , який їх взяв, але потім, озирнувшись по сторонам, повернув назад. А потім він пішов разом з ОСОБА_11 до під`їзду його будинку, де передав гроші і вийшов, а ОСОБА_11 побіг вверх. Після того як вийшов з автомобіля, він зателефонував співробітникам прокуратури і сказав, що гроші передав.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що ОСОБА_11 був дільничним інспектором і до його обов`язків належало виявляти адміністративні правопорушення та злочини. З 2016 року ОСОБА_11 перебував на посаді оперуповноваженого, до обов`язків якого входить виявлення та розкриття злочинів, не мав права самостійно проводити перевірки, а лише виконував доручення слідчих та прокурора. Про зустріч ОСОБА_11 з ОСОБА_12 йому нічого не відомо. Розмов у нього з ОСОБА_11 щодо надання коштів ОСОБА_12 не було і йому нічого про це невідомо.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що вони були понятими при проведенні огляду коштів, їх обробці спецільним порошком та врученню ОСОБА_13 , а також при проведенні обшуку у квартирі ОСОБА_11 . При проведенні обшуку всі присутні одночасно знаходились в кожній із кімнат і всі разом ходили по кімнатах. Інших речей у присутніх, крім папки у слідчого, він не пам`ятає.

Згідно Наказу ГУНП в Житомирській області від 07.11.2015 №31 о/с по особовому складу, ОСОБА_11 був призначений оперуповноваженим Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та йому присвоєно звання «капітан поліції» (а. с. 37 т. 2).

Книгою служби нарядів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, підтверджується що ОСОБА_11 входив до складу слідчо-оперативної групи 22.06.2016 (а. с. 34-36 т. 2).

Рішенням Попільнянської селищної ради від 16.10.2015 вул. Калініна в смт. Попільня було переіменовано в вул. Київська (а. с. 101 т. 2).

13.05.2016 в військовій прокуратурі Житомирського гарнізону була зареєстрована заява ОСОБА_13 про те, що заступник начальника сектору ОСОБА_18 погрожувала йому, що відбере ліцензію та вимагала у нього 2000 грн. за невжиття заходів реагування після проведеної перевірки. При цьому вона висунула вимогу щомісячно платити по 1000 грн. за безперешкодну роботу пилорами. На її пропозицію він відмовився. Однак повторно з такою вимогою щодо щомісячної сплати 1000 грн. до нього звернувся ОСОБА_11 за не перешкоджання його підприємницькій діяльності. (а. с. 1-2 т. 2).

Згідно витягу з ЄРДР, 13.05.2016 до цього реєстру було внесено відомості за ч. 3 ст. 368 КК України про вимагання неправомірної вигоди службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище за невчинення дій з використанням наданого службового становища (а. с. 201 т. 4).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду від 17.05.2016 було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій працівникам відділу БКОЗ відділу оперативного документування та відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Житомирській області (а. с. 144 т. 2).

За даними протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 27.05.2016, на підставі доручення прокурора військової прокуратури від 17.05.2016 та ухвали слідчого судді апеляційного суду від 17.05.2016, 26.05.2016 було проведено негласну слідчу (розшукову) дію: «аудіо-контроль особи». Даним протоколом, а також дослідженого судом аудіозапису розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 встановлено, що 26.05.2016 під час розмови ОСОБА_11 говорив: «Все нормально, по стандарту. Стандарт ти знаєш, говорив з пацанами»; ОСОБА_13: «ОСОБА_30, це кожен місяць? »; ОСОБА_11 : «Ну да… в кінці» (а. с. 77-80 т. 2).

Відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 30.05.2016 з 15 год 35 хв до 16 год були оглянуті грошові кошти кількістю 10 шт. номіналом 200 грн. кожна із зазначенням їх серій та номерів. Дані купюри сфотографовані та вручені ОСОБА_13 , які той поклав до нагрудного карману теніски (а. с. 7-12 т. 2)

Протоколом огляду місця події від 30.05.2016 з 17 год 39 хв по 18 год 05 хв зафіксовано проведення особистого огляду ОСОБА_13 та його речей, в ході якого грошових коштів не виявлено (а. с. 13-14 т. 2).

В цей же день 30.05.2016 слідчим складено протокол про результати контролю за вчиненням злочину, який охоплює собою події, відображені в двох попередніх протоколах та відображає послідовність дій ОСОБА_13 (а. с. 15-17 т. 2).

Згідно протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 31.05.2016, на підставі доручення прокурора військової прокуратури від 17.05.2016 та ухвали слідчого судді апеляційного суду від 17.05.2016, 30.05.2016 проводилась негласна слідча (розшукова) дія: «аудіо-, відеоконтроль особи». Згідно даного протоколу, відбулась зустріч між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 біля двохповерхового будинку навпроти кафе «Маяк» в смт. Попільня. Після короткої розмови ОСОБА_13 запропонував зайти до під`їзду, де із карману теніски вийняв грошові кошти та передав ОСОБА_11 , сказавши «Так, ОСОБА_19 , дві як ти казав», ОСОБА_11 «Да, все правильно».

Судом першої інстанції було було досліджено відеозапис даної слідчої дії (а. с. 74-76 т. 2). Судом також було досліджено протокол огляду, помітки та вручення грошових коштів від 23.06.2016, відповідно до якого оглянуті купюри в кількості 10 штук номіналом по 200 грн. кожна, записані їх серії та номери. Вказані грошові кошти належать ОСОБА_13 , який надав їх добровільно для проведення НСРД. Після цього на всі купюри нанесено препарат „Промінь-1" шляхом розпилення з аерозольного балончика. Контрольний зразок препарату „Промінь-1" нанесено на аркуш паперу А4 та поміщено до конверту, який опечатано та скріплено підписами та печаткою. Вказані грошові купюри в сумі 2 000 грн. вручені заявнику ОСОБА_13 (а. с. 18-21 т. 2).

Відповідно до постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25.05.2016, для його проведення залучений ОСОБА_13 , якому дозволено надати грошові кошти ОСОБА_11 кількістю 10 штук номіналом по 200 грн. серії та номери яких зазначені в постанові. У ході проведення контролю за вчиненням злочину спеціальні імітаційні засоби не застосовувати.

Відповідно до аналогічної постанови прокурора від 23.06.2016, ОСОБА_13 дозволено надати грошові кошти ОСОБА_11 кількістю 10 штук номіналом по 200 грн на загальну суму 2000 грн. У ході проведення контролю за вчиненням злочину спеціальні імітаційні засоби не застосовувати, застосувати спеціальну хімічну речовину «Промінь-1» (а. с. 145-150 т. 2).

Згідно протоколу огляду, помітки та вручення речей (грошей) від 23.06.2016, у період часу з 11 год 45 хв по 12 год 25 хв слідчим у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 було оглянуто та вручено ОСОБА_29 2000 грн. у певних 10 купюрах номіналом по 200 грн. для передачі їх ОСОБА_11 за неперешкоджання у підприємницькій діяльності ОСОБА_13 , повязаною із обробкою деревини (а. с. 18-21 т. 2).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23.06.2016 відображена послідовність дій ОСОБА_13 після вручення йому грошових коштів. Згідно даного протоколу складення його закінчилось о 14.30 год. за участю ОСОБА_13 , якого було оглянуто та встановлено відсутність коштів. В протоколі ОСОБА_13 записав, що протокол ним прочитаний та зауважень він не має (а. с. 22-24 т. 2).

За даними протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 29.06.2016, на підставі доручення прокурора військової прокуратури від 17.05.2016 та ухвали слідчого судді апеляційного суду від 17.05.2016 проводилась негласна слідча (розшукова) дія: «аудіо-, відеоконтроль особи» 23.06.2016. Згідно даного протоколу 23.06.2016 відбулась зустріч між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 біля кафе «Маяк» в смт. Попільня, де вони сіли за стіл. ОСОБА_13 лівою рукою під столом передав ОСОБА_11 грошові кошти, які ОСОБА_11 також лівою рукою взяв та поклав до кишені шортів, у які був одягнений. Далі розмова продовжувалася з приводу діяльності ОСОБА_13 . ОСОБА_11 хтось зателефонував, він озирнувся по сторонам та відразу лівою рукою під столом повернув грошові кошти ОСОБА_13 . Згодом ОСОБА_11 запропонував іти до під`їзду його будинку. У під`їзді ОСОБА_13 передав грошові кошти ОСОБА_11 .

Судом першої інстанції було також досліджено відеозапис даної слідчої дії (а. с. 95-98 т. 2).

Згідно протоколу обшуку від 23.06.2016, вказана слідча дія була проведена слідчим у період часу з 14 год 30 хв. до 19 год 20 хв 23.06.2016 за участі прокурора ОСОБА_20 , адвоката ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та дружини обвинуваченого ОСОБА_22 , понятих ОСОБА_23 , та ОСОБА_17 , а також 3-х спеціалістів на підставі ухвали слідчого судді про проведення обшуку, яка була вручена ОСОБА_11 . Під час обшуку у шафі на кухні у квартирі АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_22 було виявлено та вилучено грошові купюри різним номіналом, серед яких три купюри по 200 грн. кожна, серії та номери яких КГ 5315909, КЖ 3803460, КА 5968593 співпадають із тими, які були помічені та надані ОСОБА_13 для передачі ОСОБА_11 . Копія даного протоколу ОСОБА_11 була отримана о 00 год 45 хв 24.06.2016 (а. с. 42-46 т. 2).

Судом першої інстанції та апеляційним судом було повно досліджено відеозапис вказаної слідчої дії.

Відповідно до протоколів освідування особи та затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23.06.2016, зразу після проведення вищевказаного обшуку у ОСОБА_11 прокурором були відібрані змиви з рук та о 21 год 00 хв ОСОБА_11 було затримано слідчим за підозрою в одержанні неправомірної вигоди в розмірі 2000 грн. від ОСОБА_13 (а. с. 48-49, 50-54 т. 2).

Висновком експерта №10/95 від 19.08.2016 встановлено, що:

- на поверхні представлених на експертизу грошових купюр номіналом 200 грн. в кількості три штуки, які мають серії та номери: КГ 5315909, КЖ 3803460, КА 5968593, які виявлено під час обшуку житла ОСОБА_11 встановлено наявність нашарування спеціальної хімічної речовини із люмінесценцією зелено-жовтого кольору;

- на поверхні представлених на експертизу грошових купюр номіналом 200 грн. в кількості дві штуки, які мають серії та номери: КЗ 9391824, ПЕ 30009241, які виявлено під час обшуку житла ОСОБА_11 не виявлено речовин із люмінесценцією зелено-жовтого кольору;

- на поверхнях серветок зі змивами з правої та лівої кистей рук ОСОБА_11 , на поверхнях одягу (футболка та шорти) не виявлено речовин із люмінесценцією зелено-жовтого кольору;

- на поверхнях пошкодженої споживчої тари в яких знаходились серветки, якими було зроблено змиви з рук ОСОБА_11 та на поверхні серветки, просоченої спиртовим розчином (контрольний зразок), що використовувались для отримання змивів із рук ОСОБА_11 не виявлено речовин із люмінесценцією зелено-жовтого кольору;

- спеціальні хімічні речовини із люмінесценцією зелено-жовтого кольору, виявлені на поверхні грошових купюр НБУ в сумі 600 грн. та на поверхні аркуша паперу із зразком препарату «Промінь-1» мають спільну родову належність (а. с. 114-132 т. 2).

Згідно висновку експерта №1/2873 від 22.09.2016, грошові кошти в сумі 1000 грн., а саме купюри номіналом по 200 грн. в кількості п`ять штук з серіями і номерами: ПЕ 30009241, КЗ 9391824, КА 5968593, КЖ 3803460, КГ 5315909, які вилучені під час обшуку житла ОСОБА_11 , виготовлені з дотриманням вимог щодо виготовлення аналогічних банкнот, які знаходяться в офіційному обігу та виготовлені підприємством, що здійснює випуск грошових знаків (коштів ) та цінних паперів України. На поверхні наданих грошових коштів НБУ КГ 5315909, КЖ 3803460, КА 5968593 наявні додаткові маркування, які спостерігаються в УФ променях у вигляді нашарування речовини, яка флуоресціює яскравим зелено-жовтим кольором. На поверхні частини банкнот з серіями та номерами ПЕ 30009241, КЗ 9391824, в УФ-променях додаткових маркувань не виявлено (а. с. 135-142 т. 2).

Судом також за клопотаннями сторони захисту було повно досліджено матеріали справи №296/5406/16-к Корольовського районного суду м. Житомира, згідно яких клопотання прокурора ОСОБА_24 про проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_11 в смт. Попільня, надійшло до суду 23.06.2016 о 09.10 год. та відповідно до журналу судового засідання було розглянуте в період часу з 14 год 20 хв до 14 год 40 хв. та її копія могла бути отримана прокурором ОСОБА_20 лише після її оголошення слідчим суддею та закінчення судового засідання о 14 год 40 хв 23.06.2016 (а. с. 187-210 т. 3).

Ці фактичні обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що вона приймала участь при розгляді даного клопотання в судовому засіданні як секретар судових засідань Корольовського районного суду м. Житомира. Фіксація судового засідання технічними засобами та той час була не обов`язковою. Тому вона особисто виготовила журнал судового засідання та видала копію ухвали прокурору. Будь-яких помилок при оформленні журналу судового засідання не допустила та правильно внесла дату та час судового засідання та по закінченню судового засідання видала ухвалу прокурору.

Згідно достовірних даних відеозапису обшуку квартири обвинуваченого від 23.06.2016, вказаний відеозапис розпочато у під`їзді будинку приблизно за 20-21 хвилину до проникнення до житла, перед початком обшуку та проникнення до житла ОСОБА_11 слідчим у присутності понятих та іншіх учасників з 07 хв 45 сек відеозапису розпочалося зачитування ОСОБА_11 та іншим присутнім ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.06.2016 про задоволення клопотання прокурора про проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 у даному кримінальному провадженні. На 20 хв 48 сек відеозапису слідчим за допомогою свого мобільного телефону зафіксовано приблизний (в межах 2-х хвилин) час початку обшуку (проникнення до квартири) - 14 год 30 хв 23.06.2016. Зачитування ОСОБА_11 тексту вказаної ухвали слідчого судді слідчий закінчив у приміщенні квартири та з 23 хв 30 сек по 24 хв 45 сек відеозапису зафіксовано факт вручення ОСОБА_11 копії ухвали слідчого судді від 23.06.2016 з печаткою суду про дачу згоди на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , на якій ОСОБА_11 вказав власноручно зауваження з приводу неправильної вказівки про дійсну назву вулиці в адресі його квартири - ОСОБА_26 замість правильної назви вулиці Київська (а. с. 157 т. 2).

Вказані обставини достовірно свідчать про те, що ухвала слідчого судді про дачу згоди на проведення обшуку житла ОСОБА_11 від 23.06.2016 з печаткою була наявна у слідчого та була частково зачитана ОСОБА_11 близько 14 год 17 сек та вручена ОСОБА_11 близько 14 год 34 хв 23.06.2016.

Разом з тим, згідно достовірних даних справи №296/5406/16-к Корольовського районного суду м. Житомира, згідно яких клопотання прокурора ОСОБА_24 про проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_11 в смт. Попільня, надійшло до суду 23.06.2016 о 09.10 год. та відповідно до журналу судового засідання було розглянуте в період часу з 14 год 20 хв до 14 год 40 хв. та її копія могла бути отримана прокурором ОСОБА_20 лише після її оголошення слідчим суддею та закінчення судового засідання о 14 год 40 хв 23.06.2016 (а. с. 187-210 т. 3).

З урахуванням вказаних фактичних обставин та відстані між м. Житомиром (місцем постановлення вказаної ухвали слідчого судді) та смт. Попільня (місцем проведення обшуку житла ОСОБА_11 ), що складає 72 км, апеляційний суд визнає обгрунтованими доводи сторони захисту про те, що копія вищевказаної ухвали слідчого судді з мокрою печаткою не могла бути у сторони обвинувачення на момент початку проведення обшуку житла ОСОБА_11 - квартири АДРЕСА_3 о 14 год 30 хв 23.06.2016 та визнає таким, що відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції про те, що на момент початку проведення обшуку ще не було завершене судове засідання у справі №296/5406/16-к та прокурор ОСОБА_20 об`єктивно ще не міг отримати ухвалу слідчого судді, також і секретар судового засідання не могла йому вручити цю ухвалу, оскільки той на момент закінчення судового засідання був у смт. Попільні.

Крім того, за даними довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 16.09.2019, ОСОБА_11 в дійсності проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 230 т. 3); рішення про перейменування назви вулиці Калініна на вулицю Київську було прийняте рішенням №991 56 сесії Попільнянської селищної ради Житомирської області від 16.10.2015 (а. с. 101 т. 2) та стороною обвинувачення не надано доказів того, що слідчим суддею виправлено помилку у назві вулиці при вказівці адреси квартири ОСОБА_11 з ОСОБА_26 на дійсну назву - Київська в ухвалі про задоволення клопотання про обшук в житлі обвинуваченого.

Згідно положень ст. ст. 208 ч. 4, 209 КПК, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом; особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Дані відеозапису обшуку житла ОСОБА_11 від 23.06.2016 також достовірно вказують на те, що ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_22 не давали згоди стороні обвинувачення на проникнення в їх житло, у під`їзді будинку до початку проведення обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_11 фактично був затриманий за підозрою у вчиненні одержання неправомірної вигоди, оскільки знаходився під наглядом працівників правоохоронних органів та не міг відійти від них до кінця відеозапису. Під час обшуку обвинувачений неодноразово висловлював бажання мати захисника та запитував який його правовий статус у даній справі (20 хв 55 сек - 21 хв 45 сек 4-го файлу «обшук продовження»), фактично був обмежений у вільному пересуванні. Не зважаючи на це слідчий та прокурор продовжили обшук квартири ОСОБА_11 , під час якого були знайдені та вилучені грошові кошти, які сторона обвинувачення вважає безсумнівним доказом одержання ОСОБА_11 неправомірної вигоди. Адвокат ОСОБА_21 бул фактично допущений до участі в обшуку квартири підозрюваного ОСОБА_11 лише о 17 год 49 хв 23.06.2016 після фактичного вилучення та упакування речових доказів (з 42 по 58 сек. 9 файлу «Обшук. Завершення»). Відеозапис закінчується фіксацією зауважень ОСОБА_11 про порушення його права на захист, що виразилося в ігноруванні його неодноразових прохань викликати та допустити захисника.

Стороною обвинувачення ОСОБА_11 були роз`яснені права підозрюваного, передачені ч. 3 ст. 42 КПК, відповідно до протоколу затримання лише о 21 год 23.06.2016 та копію протоколу про затримання за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_11 було вручено лише о 00 год 44 хв 24.06.2016. Під час проведення даної слідчої дії о 21 год 37 хв 23.06.2016 слідчим було повідомлено про затримання ОСОБА_11 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (а. с. 50-54 т. 2).

Вказані обставини узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_22 (дружини обвинуваченого) про те, що 23.06.2016 до її квартири постукали та невідомий чоловік повідомив, що її чоловіка затримали. Вона вийшла, побачила ОСОБА_11 , якого тримали за руку та він просив адвоката. Адвокат, якого тривалий час не пускали до квартири, зайшов вже перед завершенням обшуку. Спочатку всі зайшли до кухні, але потім всі ходили по різних кімнатах. Гроші, які знайшли, складали в одне місце, а потім пакували. Вона за знайденими коштами не спостерігала, а дивилась за тими, хто ходив по квартирі.

За показаннями свідка ОСОБА_21 , 23.06.2016 йому зателефонували про необхідність надання правової допомоги ОСОБА_11 . Він прийшов до квартири, постукав, але його не впустили. Він вийшов із під`їзду, від ОСОБА_27 дізнався, що проходить обшук і знову повернувся та став наполягати, щоб впустили, оскільки він адвокат.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, порушення права особи на захист. (п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України).

За таких обставин колегія суддів визнає обгрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції про істотне порушення права на захист ОСОБА_11 під час проведення обшуку його квартири 23.06.2016, незаконність такої слідчої дії та недопустимість її результатів, - що виразилися у виявленні частини виданих ОСОБА_12 грошових коштів та, за концепцією «плодів отруєного дерева», висновків експертиз вилучених коштів від 19.08.2016 №10/95 та від 22.09.2016 №31/2873, оскільки об`єктом їх дослідження були докази, отримані з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Тому апеляційний суд визнає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильність оцінки судом першої інстанції доказів, одержаних під час обшуку у житлі обвинуваченого та неправильність висновків суду про істотне порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_11 під час досудового розслідування.

Визнання судом першої інстанції недопустимою заяви ОСОБА_13 без дати на ім`я Військового прокурора Житомирської області про вимагання у нього коштів ОСОБА_11 , що була зареєстрована 13.05.2016 за вх. №32-4425 вх16 у Військовій прокуратурі Житомирського гарнізону з підстав незазначення у витягу з ЄРДР відомостей про початок досудового розслідування з приводу вказаної заяви без складання протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_12 з попередженням його про кримінальну відповідальність не є істотним порушенням вимог КПК, оскільки цей факт непешкодив суду постановити законний та обгрунтований вирок у даній справі з огляду на сукупність всіх належних, допустимих та достовірних доказів.

Судом першої інстанції фактично визнано допустимими та дано належну оцінку всіх протоколів за результатами проведення негласних розшукових заходів та про результати контролю за вчиненням злочину, протоколів огляду та вручення грошових коштів.

З оцінкою вказаних доказів колегія суддів погоджується, оскільки вони в сукупності з іншими доказами не спростовують поза розумним сумнівом показань ОСОБА_11 про те, що він не пропонував ОСОБА_13 надання йому неправомірної вигоди та не одержував будь-яких коштів від нього.

Внаслідок перегляду в судовому засіданні аудіо та відео записів негласних слідчих розшукових дій, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що 30.05.2016 ОСОБА_12 зустрічався з ОСОБА_11 біля його будинку та вказані особи заходили до під`їзду, а 23.06.2016 знову зустрічалися за столиком кафе « Маяк », а потім пішли до під`їзду; однак дані аудіо-відео записи не в повній мірі відповідають змісту вищезазначених протоколів за результатами проведення негласних розшукових заходів, оскільки ні на першому ні на другому відео не видно, що саме передавав ОСОБА_13 в руках ОСОБА_11.

Зміст розмови, яка відбулась між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , відтворена у протоколі за результатами проведення НСРД та повно досліджена судом першої інстанції, стосується побутових тем та не підтверджує версію сторони обвинувачення про наявність у ОСОБА_11 умислу на отримання неправомірної вигоди.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що дані протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 27.05.2016 «аудіо-контроль особи» (а. с. 77-79 т. 2) про те, що в розмові з ОСОБА_12 ОСОБА_11 «показує на папері 2000» виходить за межі повноважень оперативного уповноваженого, який на підставі доручення прокурора прнегласну слідчу (розшукову) дію - «аудіо-контроль» особи та не враві був фіксувати почену інформацію.

У справі також відсутні докази «незаконної господарської діяльності» ОСОБА_12 , за сприяння у якій ОСОБА_11 , за версією сторони обвинувачення, пропонував та одержав неправомірну вигоду.

В матеріалах справи не міститься будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_13 займається будь-якою підприємницькою діяльністю.

Стороною обвинувачення також не доведено, що ОСОБА_11 , як оперуповноважений Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, зобов`язаний був проводити будь-які перевірки щодо діяльності підприємця ОСОБА_12 .

З матеріалів справи також видно, що за умови фактичного затримання ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні одержання 23.06.2016 неправомірної вигоди - раніше виданих ОСОБА_12 та спеціально оброблених спеціальною хімічною речовиною із люмінесценцією жовто-зеленого кольору грошових коштів у сумі 2000 грн. відразу після одержання неправомірної вигоди (за версією обвинувачення), у ОСОБА_11 , був відразу фактично затриманий та обмежувався у відльному пересуванні поза контролем органу досудового розслідування, на поверхнях одягу та у змивах з обох рук експертами не було виявлено будь-яких речовин із люмінесценцією зелено-жовтого кольору, що підтверджується висновками експерта №10/95 від 19.08.2016 (а. с. 114-132 т. 2).

У справі відсутні також дані про огляд автомобіля ОСОБА_13 до та після вручення йому органом досудового розслідування грошових коштів.

Аналіз наведених вище доказів поза розумним сумнівом свідчить, що прокурором не надано суду достатніх достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували причетність ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

За таких обставин судом першої інстанції законно та обгрунтовано визнано невинуватим та виправдано ОСОБА_11 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 273 КПК.

Доводи прокурора про істотне порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону, що виразилося у відсутності журналів судового за 30.12.2016, 17.01.2017, 15.03.2017, 23.06.2017, 07.09.2017, 25.10.2017, 02.11.2017, 07.12.2018, 12.12.2017, 10.04.18 01.04.2020, 05.05.2020 є безпідставними, оскільки в справі наявні довідки про не фіксування судового процесу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК у вказані дні; 10.04.18 в порядку підготовки до судового розгляду суддею було винесено ухвалу про відновлення провадження для подальшого розгляду.

Тому підстави для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_11 відсутні, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення.

Судді: