Номер провадження: 11-сс/813/775/23
Справа № 522/7909/23 1-кс/522/2450/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.05.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.10.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 червня 2023 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_12 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 року №58/2023, продовжено з 19.02.2023 строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, 16.04.2023 вчинили злочин при наступних обставинах.

Так, 16.04.2023 року близько 23:30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалось за можливе, перебували по вул. Приморській в м. Одесі разом з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання вони визначили мобільний телефон потерпілого ОСОБА_13 , а саме iPhone 12 на 128 Gb в корпусі зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 27082 грн. 50 копійок.

Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що мають чисельну перевагу, вирішили предметом свого злочинного посягання заволодіти відкрито. А з метою недопущення спроб чинити будь-який опір та для ефективного заволодіння чужим майном їм необхідно застосувати фізичну силу.

Приступивши до реалізації, керуючись єдиним спільним умислом ОСОБА_11 попросила у потерпілого зателефонувати на що останній погодився, та передав телефон їй до рук, ОСОБА_7 знаходився поруч, а ОСОБА_10 пішов попереду. Після чого потерпілий неодноразово попросив телефон повернути йому, але ОСОБА_11 ігнорувала його слова.

Далі, потерпілий протягнув руку, щоб забрати свій мобільний телефон, і в цей час для подолання опору зі сторони потерпілого, та утримання предмета посягання у своєму володінні, ОСОБА_10 намагався нанести удар в обличчя, однак потерпілий ОСОБА_13 зміг ухилитись. Тоді ОСОБА_7 наніс удар кулаком в обличчя, від чого потерпілий присів та далі йому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали наносити численні удари руками та ногами по голові та тулубу.

Після доведення своїх злочинних дій до кінця, не бажаючи бути викритими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, ризиків, передбачених п.п.1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2023 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 червня 2023 року, включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник подала на неї апеляційну скаргу в якій зазначає про її незаконність і необґрунтованість, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду, винесенням судового рішення з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, захисник зазначає про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Також, апелянт звертає увагу на те, що ризики на які посилається слідчий та слідчий суддя є недоведеними, не мають належних та достатніх доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження 21.04.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .4 ст. 186 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - протоколом прийняття заяви від ОСОБА_13 ; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; - протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_13 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 ; протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні закладу «inStambul» за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 є особою раніше судимою, підозрюється у вчиненні тяжкого, корисного кримінального правопорушення, вчиненого в період воєнного стану та в період відбування іспитового строку, є особою офіційно непрацевлаштованою, не одруженою, що вказує на відсутність у нього осіб, які б мали на нього визначальний й вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Колегія суддів вважає безпідставними і доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, колегія суддів вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченої наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 є особою раніше судимою за вчинення умисного корисного злочину, за вчинення якого йому було призначене покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком. Однак, незважаючи на це в період іспитового строку він знову вчинив тяжке корисне кримінальне правопорушення, що вказує на злочинність його намірів та можливість вчинення нових злочинів.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі на які посилаються захисник в апеляційній скарзі, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин провадження було прийняте відповідне рішення.

Істотним порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 червня 2023 року, включно - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4