КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 липня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в уродженця с. Грмачеле Ланчхутського району Республіки Грузія, громадянина України, з середньою освітою, не офіційно працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2023 року з подальшим його утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор зазначає, що в умовах воєнного стану ОСОБА_6 будучи раніше судимим, 18 травня 2022 року звільнений з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив умисний корисливий злочин, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням фізичного насильства до потерпілого.

Звертає увагу на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді безальтернативного покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, ОСОБА_6 раніше судимий, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що він може переховуватися від органів досудового розслідування та у подальшому суду. Окрім цього підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації проживання;

Крім того, підозрюваний у зв`язку з наданням йому копій матеріалів кримінального провадження, з яких йому відомі анкетні данні, місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, може незаконно впливати як на потерпілого, так і свідків у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на них, з метою зміни їх показів у подальшому, зокрема при судовому розгляді, таким чином може перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

Також, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин вчиненого ним даного кримінального правопорушення.

Вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Вишгородського УП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування під № 0001246, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24 червня 2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

26 червня 2023 року заступник начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року у задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 слідчий суддя встановив, що відповідно до витягу з ЄРДР за № 0001246 від 24.06.2023 року, який долучено до матеріалів клопотання, зазначено, що 24.06.2023 року надійшло повідомлення про те, що наглядно знайомий чоловік перебуваючи в с. Лебедівка Вишгородського району Київської області, наніс заявнику тілесні ушкодження та відкрито заволодів мобільним телефоном. Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення зазначено ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні долучено витяг з ЄРДР за № 0001246 від 26.06.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

З долученої копії протоколу затриманої особи, підозрюваної особи вбачається, що в порядку 208 КПК України ОСОБА_6 затриманий уповноваженою особою 24.06.2023 року о 12 год. 06 хв., як такий, що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Копію протоколу вручено ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_9 .

Також, до клопотання про застосування запобіжного заходу, як доказ, долучено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.06.2023 року, протокол огляду місця події від 24.06.2023 року, протокол допиту потерпілого від 24.06.2023 року, протокол огляду від 24.06.2023 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 24.06.2023 року, копію довідки з травмпункту, яка є нечитабельною, копію рапорту, зареєстрованого Вишгородським РУП ГУНП в Київській області 24.06.2023 року за № 9092, копію довідки про звільнення серії Жит. № 16307, копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2023 року, копію протоколу про проведення слідчого експерименту від 24.06.2023 року.

Також, до матеріалів справи долучено копія повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.06.2023 року, яка не містить: підпису підозрюваного, захисника, дати та часу повідомлення, вручення пам`ятки про процесуальні права і обов`язки.

Доводи прокурора про відмову підозрюваного отримати повідомлення про підозру не заслуговують на увагу, оскільки такої у долучених до матеріалів клопотання не міститься.

Крім того, долучена копія протоколу допиту підозрюваного від 24.06.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 відмовився від надання показів в силу ст. 63 КК України. Також, подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить відомостей про його отримання ОСОБА_6 .

Так, згідно положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Згідно ч. 2 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що станом на час надходження клопотання до суду, тобто 26 червня 2023 року та на час його розгляду, копії вказаного клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 не вручено, як і письмове повідомлення про підозру, відтак відповідно до норм ст. 42 КПК України ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя вірно дійшов висновку про те, що вказані обставини є підставою для відмови в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 363/3407/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження № 11сс/824/4321/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України