Справа № 134/1117/21
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2023 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Крижопіль, Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000138 від 24.06.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Котюжинці, Калинівського району, Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не працюючу, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона діючи умисно, шляхом обману, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та таким чином, власного збагачення, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», проживаючи спільно за адресою АДРЕСА_1 у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , від якого народила та разом виховує малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також веде спільне господарство, 03.04.2015 подала працівникам Управлінні соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації, заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, у якій приховала факт спільного проживання із ОСОБА_7 , який являється біологічним батьком її дитини, а також не вказала дану інформацію у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

У подальшому, подана ОСОБА_4 заява від 03.04.2015 про призначення соціальної допомоги стала підставою для нарахування та отримання останньою безпідставних щомісячних виплат допомоги, як одинокій матері на доньку ОСОБА_8 , починаючи з 01.04.2015 по 01.12.2015.

Продовжуючи свої протиправні діяння, ОСОБА_4 , з корисливим умислом, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, шляхом обману, порушуючи вимоги абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» при подані заяв 05.10.2017, 26.06.2018, 13.12.2018, 27.06.2019 та 24.12.2019 працівникам Управління соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації, заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, приховала факт спільного проживання за вищевказаною адресою із ОСОБА_7 , від якого народила доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку спільно із останнім виховують та ведуть спільне господарство. Крім того, зазначений факт ОСОБА_4 не зазначила і при поданні 05.10.2017, 26.06.2018, 13.12.2018, 27.06.2019 та 24.12.2019 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

У подальшому, подані ОСОБА_4 заяви від 05.10.2017, 26.06.2018, 13.12.2018, 27.06.2019 та 24.12.2019 про призначення соціальної допомоги стала підставою для нарахування та отримання останньою безпідставних щомісячних виплат допомоги, як одинокій матері на доньку ОСОБА_9 , починаючи з 01.10.2017 по 24.12.2019.

У такий спосіб, за вказаний період, ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами Управління соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації, які призначались на виплату соціальної допомоги одиноким матерям, в розмірі 90006,48 грн., чим завдала державі майнової шкоди на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлене письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, яке мотивоване тим, що п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки- у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому санкція частини 1 ст. 190 КК України, передбачає, що за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років

Враховуючи те, що з квітня 2015, 05.10.2017, 26.06.2018, 13.12.2018, 27.06.2019 та 24.12.2019 року по теперішній час минуло понад 3 (три) роки, то ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України в силу пункту 2 ч.1 ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.

Вислухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 3 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Згідно з ч.1 ст.285 та ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приписами п.2 ч.1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За матеріалами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинила протягом 2015 - 2019 року тотожні діяння, які об`єднані єдиним кримінальним протиправним наміром Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 є продовжуваним злочином, строк давності має обчислюватись з дня вчинення останнього тотожного, діяння з тих, що об`єднані єдиним злочинним наміром тобто з 24.12.2019 року дата складання останньої декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків. На момент розгляду клопотання обвинуваченої пройшло більше трьох років, з дослідженої довідки про судимість ОСОБА_4 встановлено, що остання протягом зазначеного строку до кримінальної відповідальності не притягувалася, а отже перебіг давності відповідно до вимог частини третьої статті 49 КК України не переривався.

З урахуванням зазначеного, клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.285 КПК України та ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст.26,284, 286, 288, 314, 369,371,372,477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.ст.44, 49 КК України ч.1 ст.285 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені 24 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: