Справа № 466/1085/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/851/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

цією ухвалою, окрім інших, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в сумі 99 240 ( дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою судді обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити ухвалу, якою змінити їй запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із встановленням обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України та зменшити розмір застави.

Вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, постановлену без належного дослідження обставин справи та доказів, без жодного обґрунтування мотивів сторони захисту, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Стверджує, що знаходиться під вартою з 26 вересня 2022 року. При цьому, запобіжний захід щодо неї неодноразово продовжується, однак ні під час досудового слідства, ні під час розгляду справи в суді, жодних вагомих процесуальних дій у кримінальному провадженні не проведено. Усі процесуальні дії зведені виключно до продовження термінів тримання під вартою.

Звертає увагу на те, що у кожному клопотанні прокурором не підтверджено жодними належними і допустимими доказами існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Адвокат ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення апеляційного розгляду, до суду не з`явився, подавклопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відтак, враховуючи вимоги ст. 422-1 КПК України, колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи за відсутності захисника, який були належним чином повідомлений, оскільки його відсутність не є перешкодою для розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 про законність судового рішення,перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченої не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт №0000081 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України.

11.07.2023 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строк тримання під вартою продовжено до 10 вересня 2023 року.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд правильно врахував наявні дані про: вік обвинуваченої, стан здоров`я, сімейний стан, відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченій злочини, у зв`язку з чим прийшов до правильного висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Також врахував те, що, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких остання обвинувачується, на теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази, а отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину.

Окрім того, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченій, остання може переховуватись від суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Окрім того, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченої, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії її належної процесуальної поведінки.

Твердження обвинуваченої про те, що вона знаходиться під вартою з 26 вересня 2022 року та усі процесуальні дії зведені виключно до продовження термінів тримання під вартою колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.

Посилання обвинуваченої на те, що у кожному клопотанні прокурором не підтверджено жодними належними і допустимими доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, зокрема, ОСОБА_6 , відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, приймаючи рішення про продовження строку запобіжного заходу, суд, згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, повно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, встановлені в судовому засіданні дані про особу обвинувачених та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вірно визначив розмір застави, із чим колегія суддів повністю погоджується та не вбачає підстав для її зменшення, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачена.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: