Номер провадження 1-кп/754/512/23
Вирок

Іменем України

15 вересня 2023 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого кримінальне провадження № 0002621 від 28.09.2016 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Святилівка Глобинського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

сторони захисту - захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, будучи суддею та відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 18 вересня 2008 року N 527-VI, займаючи посаду судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинив дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя обвинувачений ОСОБА_5 , будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Російської Федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації, усвідомлюючи, що так званий «Красногвардійський районний суд Республіки Крим» відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в с.м.т. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим упродовж березня - квітня 2014 року продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади Російської Федерації на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», внаслідок чого у подальшому, Указом Президента Російської Федерації ОСОБА_8 від 19.12.2014 №786 був призначений на посаду так званого суддіКрасногвардійського районного суду Республіки Крим Російської Федерації чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Відповідно до ст.70 Конвенції окупаційна держава не має права здійснювати арешт, переслідування або висувати обвинувачення проти осіб, що перебувають під захистом, за вчинки або переконання скоєні або виражені ними до початку окупації або протягом періоду її тимчасового припинення, за винятком випадків порушення законів або звичаїв війни.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 3 травня 2014 року на адміністративному кордоні Херсонської області та тимчасово окупованого півострова Крим відбулася зустріч проукраїнсько налаштованих жителів півострова з лідером кримськотатарського національного руху ОСОБА_9 , головою Меджлісу кримськотатарського народу Рафатом Чубаровим, головами регіональних меджлісів.

У зв`язку із недопущення останніх на територію тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, неподалік міста Армянськ Автономної Республіки Крим відбулися сутички між проукраїнсько налаштованими жителями півострова та колишніми співробітниками спецпідрозділу міліції громадської безпеки «Беркут» Головного управління МВС України в АР Крим.

Події, які відбувалися 03.05.2014 неподалік міста Армянськ АР Крим представниками правоохоронних органів, створених відповідно до законодавства РФ, кваліфіковано як застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, відносно представників влади у зв`язку з виконанням ними своїх посадових обов`язків.

Результатом досудового розслідування вказаних кримінальних справ стало притягнення до кримінальної відповідальності за законодавством РФ активістів кримськотатарського національного руху ОСОБА_10 , ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім цього, на знак солідарності зі своїми співвітчизниками, багато кримських татар на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим перекрили кілька ділянок таких трас як Сімферополь-Севастополь, Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, Сімферополь-Феодосія-Керч та ін.

«Суддями» незаконно створених на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судів проукраїнсько налаштованих мітингувальників визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 20.2 КоАП Росії (порушення порядку проведення зборів, мітингу, демонстрації, ходи або пікетування) і призначено стягнення у виді штрафу від 10 тисяч до 40 тисяч рублів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 13.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись статтями 29.9, 29.10, 29.11 Кодексу про адміністративніправопорушення РФ виніс постанову у справі № 5-103/2014 про визнання особи (громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 20.2.2 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ «5. Нарушение участником публичного мероприятия установленного порядка проведения собрания, митинга, демонстрации, шествия или пикетирования, за исключением случаев, предусмотренных частью 6 настоящей статьи» за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 , та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів. Тим самим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 15.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись статтями 29.9, 29.10, 29.11 Кодексу про адміністративніправопорушення РФ виніс постанову у справі № 5-124/2014 про визнання особи (громадянина України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 20.2.2 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ «5. Нарушение участником публичного мероприятия установленного порядка проведения собрания, митинга, демонстрации, шествия или пикетирования, за исключением случаев, предусмотренных частью 6 настоящей статьи» за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 , та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів. Тим самим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значенняСевастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 16.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись статтями 29.9, 29.10, 29.11 Кодексу про адміністративніправопорушення РФ виніс постанову у справі № 5-132/2014 про визнання особи (громадянина України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 20.2.2 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ «5. Нарушение участником публичного мероприятия установленного порядка проведения собрания, митинга, демонстрации, шествия или пикетирования, за исключением случаев, предусмотренных частью 6 настоящей статьи» за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 , та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів. Тим самим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 16.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись статтями 29.9, 29.10, 29.11 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ виніс постанову у справі № 5-135/2014 про визнання особи (громадянина України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 20.2.2 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ «5. Нарушение участником публичного мероприятия установленного порядка проведения собрания, митинга, демонстрации, шествия или пикетирования, за исключением случаев, предусмотренных частью 6 настоящей статьи» за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 , та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів. Тим самим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 22.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Коасногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись статтями 29.9, 29.10, 29.11 Кодексу про адміністративніправопорушення РФ виніс постанову у справі № 5-148/2014 про визнання особи (громадянина України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 20.2.2 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ «5. Нарушение участником публичного мероприятия установленного порядка проведения собрания, митинга, демонстрации, шествия или пикетирования, за исключением случаев, предусмотренных частью 6 настоящей статьи» за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 , та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів. Тим самим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «ФедеральногоКонституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду і суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, перебуваючи у службовому приміщенні так званого «Красногвардійського районного суду Республіки Крим», по вул. Чкалова, б. 6, смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, упродовж з березня 2014 року по 19 квітня 2016 року (день звільнення з посади судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19.04.2016 №1238- VІІІ «Про звільнення судді» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 19, ст.248), прийняв рішення у 685 судових (адміністративних, кримінальних, цивільних) справах, чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході «судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Допомога обвинуваченого ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам у переході судів АР Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та допомога у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом, призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів та посилили заходи тимчасової окупації півострова.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме в умисному діянні, вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, що полягало в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ст. 323 КПК України, в судові засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подавав, показань суду не надавав, у зв"язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Так, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0002621 від 28.09.2016.

Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом, та не суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з рішенням якого від 24 травня 2007 року у справі «Да Лус Домингеш Ферейра проти Бельгії» судове засідання за відсутності підсудного не суперечить вимогам ст. 6 Конвенції, якщо останній зможе згодом домогтися нового судового рішення за його участю, в якому містилася б оцінка висунутих проти нього обвинувачень за фактичними і юридичними обставинами справи.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про те, що обвинувачений мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, обвинувачений скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останньої. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Захисник вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, не доведена допустимими, належними та переконливими доказами поза розумним сумнівом, в наданих стороною обвинувачення доказах відсутні відомості щодо того, що обвинувачений вчинив зазначені у пред`явленому обвинуваченні дії добровільно, а не під тиском, а відтак суду належить ухвалити виправдувальний вирок. Крім того, зазначив, що проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого порушує його право на захист.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Так судом визнано загальновідомим, і таким, що не потребує доказування в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України - АР Крим, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року, а також анексія з боку РФ цієї частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України в АР Крим, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення злочинів, внаслідок яких були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доведення.

Так, Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів РФ «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення Президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту ЗС РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту РФ на використання ЗС РФ на території України.

06 березня 2014 року Верховною Радою АР Крим прийнята Постанова «Про проведення загальнокримського референдуму». Указом Президента України № 261/2014 від 07 березня 2014 року дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14 березня 2014 року визнана неконституційною.

11 березня 2014 року Постановою Верховної Ради АР Крим прийнята «Декларація», якою проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим». Указом Президента України від 14 березня 2014 року № 296/2014 дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2014 від 20 березня 2014 року визнана неконституційною.

Постановою Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

17 березня 2014 року представники розпущеної «Верховної Ради АР Крим» прийняли Постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», за якою створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а також Постанову 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», за якою вищим органом влади «Республіки Крим» є «Державна рада Республіки Крим».

18 березня 2014 року «Державна рада Республіки Крим» підписала «Договір» між РФ та «Республікою Крим» про прийняття до РФ «Республіки Крим» та утворення у складі РФ нових суб`єктів, який вже 19 березня рішенням Конституційного Суду РФ визнаний таким, що відповідає Конституції РФ, 20 березня 2014 року його ратифікувала більшістю голосів Держдума РФ, а 21 березня 2014 року - Рада Федерації Федеральних Зборів РФ, відтак цей «Договір» набрав чинності 21 березня 2014 року.

21 березня 2014 року прийнятий Закон РФ № 6-ФКЗ, яким прийнято до РФ «Республіку Крим» та утворені в складі РФ нові суб`єкти. «Республіка Крим» вважається прийнятою до РФ з дати підписання «Договору» (ст. 1 Закону РФ № 6-ФКЗ).

11 квітня 2014 року «Державна рада Республіки Крим» прийняла «Конституцію Республіки Крим» як суб`єкта РФ.

Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС РФ на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку РФ.

Крім того, Верховною Радою України 21 квітня 2015 року прийнято Постанову № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку РФ на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262, «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.

Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190, «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку РФ внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання її анексії.

Вказані та інші аналогічні за оцінками вказаних подій резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Закон України №1207-VII, постанови Верховної Ради України є нормативно-правовими актами, що становлять частину законодавства України, на підставі якого суд приймає рішення у справі.

Судом ретельно досліджені подані стороною обвинувачення докази з тим, щоб дослідити зв`язок між цими подіями та діями обвинуваченого безпосередньо в контексті висунутого йому обвинувачення.

Так, статус обвинуваченого ОСОБА_5 як судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим станом на 2014 рік підтверджується даними, що містяться в листі Адміністрації Президента України від 20.03.2015 року №45-01/135 з додатками до нього, відповідно до яких Указом Президента України «Про призначення суддів» від 21 квітня 2003 року № 346/2003 ОСОБА_5 призначено строком на п`ять років у місцевому загальному суді на посаду судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим та в подальшому Постановою Верховної Ради України від 18 вересня 2008 року № 527-VI обрано на посаду судді безстроково місцевого Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим.

Відповідно до даних, що містяться в листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 16 лютого 2015 року за № 18-2153/15, ОСОБА_5 не звертався до Комісії із заявою про переведення до іншого суду на території України, з заявою про звільнення з посади судді, хоча мав таку можливість.

Згідно даних, що містяться в листі члена ВККС України ОСОБА_19 від 06.10.2015 року №8вк-4067/15, рішенням Комісії від 05 жовтня 2015 року за результатами розгляду матеріалів перевірки, проведеної за зверненням Генерального прокурора України, зверненням народного депутата України ОСОБА_20 , голови Верховного Суду України ОСОБА_21 , відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_5 .

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10 листопада 2015року № 3009/дп-15 рекомендовано Вищій раді юстиції розглянути питання про звільнення судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_5 з підстав, передбачених пунктом 5 частини 5 статті 126 Конституції України.

Рішенням Вищої ради юстиції від 24 грудня 2015 року №1206/о/15-15 вирішено внести подання Президенту України про звільнення за порушення присяги судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_5 .

В подальшому, постановою Верховної Ради України від 19 квітня 2016 року за № 1238-VIII ОСОБА_5 звільнено з посади судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим у зв`язку із порушенням присяги судді.

Обставини здійснення ОСОБА_5 правосуддя від імені РФ на території АР Крим без припинення статусу судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Кримвідповідно до законів України, як «судді» незаконно створеного судового органу окупаційної влади «Красногвардійського районного суду Республіки Крим» знайшли своє підтвердження під час дослідження в судовому засіданні наступних доказів, наданих стороною обвинувачення:

-клопотання від 25 травня 2015 року про надання міжнародної правової допомоги, відповідно до яких ОСОБА_5 , будучи громадянином України, який прийняв у відповідності до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присягу судді та будучи діючим суддею АР Крим не звільнився з раніше займаної посади, та знаючи про незаконність своїх дій і проведеного референдуму продовжив роботу суддею на тимчасово окупованій території АР Крим і в подальшому був призначений на посаду судді незаконно створеного «Красногвардейского районного суда» указом президента РФ від 13.11.2014 року №719 «о назначении судей федеральных судов»;

-протоколу огляду від 02 травня 2015 року інформації, яка міститься на інтернет-сайтах, посилання на які є у зверненні народного депутата України ОСОБА_22 , з яких вбачається що на сторінці сайту «Красногвардейского районного суда» у вкладці «состав суда» міститься список суддів, серед яких вказано ОСОБА_5 з зазначенням номеру телефону, поверху та номеру кабінету судді;

-протоколу огляду інтернет-видань від 11-18 червня 2015 року інформації, яка міститься на інтернет-сайтах, на яких розміщено рішення суддів судів незаконно створеної Республіки Крим, у тому числі м. Севастополя, відповідно до якої пошуком документів за прізвищем судді ОСОБА_5 на сайті http://sudact.ru знайдено заочне рішення по справі № 2-91/2014 від 15.05.2014, рішення по справі № 2-54/2014 від 13.05.2014, рішення по справі № 2-282/2014 від 08.07.2014;

-лист заступника Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_23 від 21.03.2016 за № 2911-0-26-16/12.1 до Генеральної прокуратури України з додатками - клопотаннями ОСОБА_24 , Красногвардійського районного суду Республіки Крим про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду від 26 грудня 2014 року та ухвали від 20 лютого 2015 року винесених суддею ОСОБА_5 про стягнення аліментів та державного мита з ОСОБА_25 , що свідчать про здійснення правосуддя ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території АР Крим.

Також, судом досліджено протокол огляду речей та документів від 29 березня 2021 року та додатки до нього, а саме копії постанов про адміністративне правопорушення «Судді Красногвардійського районного суду Республіки Крим»:

1/ від 22.05.2014, справа № 5-148/2014 р., яку винесено «суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим» - ОСОБА_5 , та якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця республіки Узбекистан, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , за частиною 5 статті 20.2 Кодексу Російської Федерації про адміністративні правопорушення, та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів, за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків- Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 ;

2/ від 16.05.2014, справа №5-132/2014р., яку винесено «суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим» - ОСОБА_5 , та якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республікиУзбекистан, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_3 , за частиною 5 статті 20.2 Кодексу Російської Федерації про адміністративні правопорушення, та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів, за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 ;

3/ від 16.05.2014, справа №5-135/2014р., яку винесено «суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим» - ОСОБА_5 , та якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця республіки Узбекистан, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_4 , за частиною 5 статті 20.2 Кодексу Російської Федерації про адміністративні правопорушення, та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів, за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 ;

4/ від 15.05.2014, справа №5-124/2014 р., яку винесено «суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим» - ОСОБА_5 , та якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця республіки Узбекистан, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_5 , за частиною 5 статті 20.2 Кодексу Російської Федерації про адміністративні правопорушення, та призначив йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів, за те, що 03.05.2014 р., приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта, приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 ;

5/ від 13.05.2014, справа №5-103/2014р., яку винесено «суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим» - ОСОБА_5 , та якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця республіки Узбекистан, громадянина України, не працюючого, мешканця АР АДРЕСА_6 , за частиною 5 статті 20.2 Кодексу Російської Федерації про адміністративні правопорушення, та призначене йому адміністративне покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) російських рублів, за те, що 03.05.2014 р. приблизно о 15 годині, на 619 км. автошляху Харків-Симферопіль-Алушта-Ялта приймав участь у несанкціонованому публічному заході, створюючи блокування руху транспортних засобів, з метою протестного вираження суспільної думки за фактом заборони в`їзду на територію АР Крим народного депутата України ОСОБА_9 .

Крім того, згідно протоколу огляду речей і документів від 29 березня 2021 року з додатком до нього, прокурором ОСОБА_26 проведено огляд Інтернет-статей та розміщених у мережі Інтернет відомостей на сайті «Официальные сетевые ресурсы президента россии», з яких вбачається, що федеральним законом РФ №154-Ф3 від 23.06.2014 року «О создании судов российской федерации на территориях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты российской федерации» було прийнято незаконне рішення про утворення «Красногвардійського районного суду».

Згідно даних, що містяться в протоколах огляду відкритих інтернет-ресурсів від 07 квітня 2015 року, 29 березня 2021 року, указом Президента РФ від 19.12.2014 № 786 «о назначении судей федеральных судов», ОСОБА_5 призначено на посаду судді незаконно утвореного «Красногвардейского районного суда» строком на 6 років.

Відповідно до листа Департаменту контррозвідки СБ України від 14.06.2016 року № 2/2/8-22047, з яких вбачається, що ОСОБА_5 станом на 2016 рік постійно перебував на території Автономної Республіки Крим.

Прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Всі перелічені джерела інформації необхідно оцінювати за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнати належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, необхідно визнати наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_5 як «судді» окупаційних органів влади РФ достовірними доказами обвинувачення, а тому покласти в основу обвинувального вироку.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_5 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , будучи суддею Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим, маючи при цьому достатній рівень освіти, спеціальних знань, починаючи з березня 2014 року не склав своїх повноважень судді та не вчинив жодних дій для звільнення його з посади судді. ОСОБА_5 починаючи з березня 2014 року як «суддя» незаконно створеного «Красногвардійського районного суду Республіки Крим» здійснював «правосуддя» на окупованій території України від імені іноземної держави - РФ, керуючись її матеріальним та процесуальним правом, тим самим прийняв на себе на окупованій території України повноваження судді іншої держави - РФ, яка окупувала та незаконно анексувала цю територію; здійснення ОСОБА_5 за таких умов «правосуддя» від імені РФ свідчить про порушення ним вимог ст. 65 Конституції України, присяги судді, оскільки забезпечувало становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення та функціонування незаконно створених окупаційних органів судової влади РФ на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території АР Крим, а відтак надання ним допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи громадянином України, маючи достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду, що підтверджується його кваліфікаційним рівнем підготовки в галузі права як судді, використовуючи під час здійснення «правосуддя» від імені РФ власні теоретичні знання і практичні навички, здійснював тривалий час правосуддя від імені РФ.

На свідомий і добровільний характер дій ОСОБА_5 з надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку. Так, ОСОБА_5 не склав своїх повноважень судді Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим, як суддя не вчиняє жодних дій у зв`язку із своєю мовчазною згодою на автоматичне набуття по факту громадянства іншої країни, а продовжує здійснювати «правосуддя» як «суддя Красногвардійського районного суду Республіки Крим» керуючись при цьому матеріальним та процесуальним правом іноземної держави.

Суд зауважує, що припинення повноважень ОСОБА_5 , як судді системи судів загальної юрисдикції України відбулось саме внаслідок порушення ним законодавства України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), як умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, що полягало в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

За змістом положень ст. 50 КК України покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до положень ст. 12 КК України до категорії особливо тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який будучи особою, що склала присягу судді, відповідно до якої зобов`язана об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкорятись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, в порушення зазначених зобов`язань здійснив злочин проти основ національної безпеки України.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, дані про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, має постійне місце проживання та реєстрації на тимчасово окупованій території країною агресором, та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 111 КК України, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014) та призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні: копії постанов, документи, що надійшли від Міністерства юстиції України за вих. № 2911-0-26-16/12.1 від 21.03.2016 - зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику, прокурору.

Головуючий: