Справа № 758/1019/23
Провадження № 1-кп/331/406/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку з Київським апеляційним судом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001587 від 06.08.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати. На даний момент триває судове слідство, свідки та представник потерпілого у вказаному кримінальному провадженні не допитані. Зауважив на кількість епізодів, які інкримінуються обвинуваченому та можливість настання вірогідного покарання, яке може понести ОСОБА_4 , останній може переховуватись від суду, в разі визнання його винним. ОСОБА_4 не працевлаштований, що говорить про наявність високих ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України. З огляду на те, що обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, вірогідність переховування, стан здоров`я останнього дозволяє йому перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Представник потерпілого в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає. Вказав, що вже зазначав про наявність в нього роботи, а також малолітньої дитини, яка проживає із його сестрою, а також за час його перебування під вартою у нього народилася іще одна дитина, яких він повинен утримувати. Надав суду документи, що підтверджують, що він є фізичною особою-підприємцем, має сертифікати про проходження навчальних програм для підприємців. Також зазначив, що в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» він не може перебувати з огляду на те, що він потерпає від насильницьких дій фізичного характеру осіб, які також там утримуються.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив про те, що наявність ризиків прокурором не обґрунтована належним чином та не доведена, зважаючи на характеристики обвинуваченого, відсутність судимостей. Вказав на те, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також запобігти подальший фізичний вплив з боку сторонніх осіб.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому в ході досудового розслідування строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався.

За поданням Подільського районного суду м. Києва ухвалою Верховного суду від 27.03.2023 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України передані до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

В підготовчому судовому засіданні за результатами розгляду клопотання прокурора, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, треба зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Наявність ризику переховування підтверджується серед іншого тяжкістю інкримінованого злочину, за який передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, а також сумою збитків, завданих інкримінованим кримінальним правопорушенням, яке зазначено у обвинувальному акті. Вказівка сторони захисту на наявність міцних соціальних зв`язків (наявність дитини та дружини) підтверджує високий ступінь ризику переховування, оскільки ці особи знаходяться на тимчасово окупованій території Херсонської області, і він сам зазначив про те, що йому необхідно вийти на волю, для того щоб поїхати за ними і привезти на територію м. Запоріжжя. Такі пояснення дають підстави для висновку про те, що обвинувачений має на меті виїхати на непідконтрольну територію, що унеможливить його явку до суду.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими, з часу застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшилися та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Доводи обвинуваченого про недоведеність ризиків не заслуговують на увагу, оскільки заявлені ризики є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Також суд бере до увагу кількість епізодів, за якими пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 , що може свідчити про наявність високого ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Ризик протиправного впливу на представника потерпілого та свідків суд оцінює як дуже низький.

Обставини у справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відносно твердження обвинуваченого з приводу застосування відносно нього фізичного насильства з боку інших осіб, які утримуються під вартою, суд вважає за необхідне зобов`язати адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» провести перевірку тверджень обвинуваченого, і надати суду документи за результатами такої перевірки.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 09 листопада 2023 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 09 листопада 2023 року включно.

Доручити адміністрації державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» провести перевірку заяв щодо застосування до обвинуваченого фізичного насильства іншими особами, що утримуються під вартою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 14 вересня 2023 року о 08 год. 15 хв

Суддя: ОСОБА_1