Справа №:755/9674/23
Провадження №: 1-кс/755/2501/23
"21" серпня 2023 р. м.Київ
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 09.06.2020 року на 65 позачерговій сесії Васильківської міської ради VII скликання за 2020 рік прийняте рішення № 01-65п/ч-VII "Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, депутата Верховної Ради України ОСОБА_5 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району».
Інших рішень, цього дня, згідно інформації Васильківської міської ради Київської області № 351/01-23 від 07.06.2023 року не приймалось.
Підставою для прийняття ОСОБА_6 рішення про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на вказану вище земельну ділянку стало рішення шістдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 09.06.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 ».
Проте, як зазначалося вище, цього дня - 09.06.2020 Васильківською міською радою було прийняте лише одне рішення «Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, депутата Верховної Ради України ОСОБА_5 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району», що підтверджується листом Васильківської міської ради Київської області №351/01-23 від 07.06.2023 року, Протоколом засідання шістдесят п`ятої позачергової сесії Васильківської міської ради VII скликання від 09.06.2020 та протоколом огляду веб-ресурсу.
Крім того, відповідно до інформації Васильківської міської ради Київської області № 421/01-23 від 29.06.2023 у «Центрі надання адміністративних послуг» Васильківської міської ради та загального відділу секретаріату Васильківської міської ради від ОСОБА_4 , або уповноваженої нею особи, письмових заяв про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в оренду по АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Цією ж відповіддю повідомлено, що на шістдесят п`ятій позачерговій сесії Васильківської міської ради сьомого скликання, яка відбулася 09.06.2020 року рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 », не приймалося.
При цьому, Відомості про реєстрацію вказаної земельної ділянки внесені, в тому числі, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .
Вказаний проект землеустрою розроблений ФОП ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_7 про розроблення проекту землеустрою, а також рішення Васильківської міської ради Київської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 » від 29.12.2019 № 08.140-59-VII, прийняте на п`ятдесят дев`ятій сесії сьмого скликання.
Крім того, в проекті землеустрою, наявне клопотання ОСОБА_7 , адресоване Васильківському міському голові ОСОБА_9 від 05.11.2019, зареєстроване в Секретаріаті Васильківської міської ради Київської області за № 1511/10-08.01 від 06.11.2019, а також висновок Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури №174/22.02-07 від 01.06.2020 року, яким ОСОБА_7 погоджено проект землеустрою в частині відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, пунктом 7 ст.92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.
Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.
Пунктом «а» ч.2 ст.83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Згідно з п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема, на землю.
Правомочності власника землі на території міста Васильків від імені територіальної громади здійснює Васильківська міська рада Київської області, яка відповідно до ст. ст. 9, 12 Земельного кодексу України наділена державою повноваженнями (ст. 122 Земельного кодексу України) щодо розпорядження землями територіальної громади міста, зокрема, щодо передачі комунальних земельних ділянок у власність чи користування громадянам та юридичним особам відповідно до Земельного кодексу України.
Враховуючи, що спірна земельна ділянка розташована на території міста Васильків остання належать до комунальної власності територіальної громади міста Васильків, в силу норм Закону (ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України) через їх територіальне розташування в межах цього населеного пункту, а тому право власності на земельну ділянку, а відповідно і право з розпорядження нею, у тому числі щодо розгляду та вирішення питання про передачу її у власність або користування, відповідно до ст. ст. 12, 122 Земельного кодексу України належить саме Васильківській міській раді Київської області, як особі, яка діє у відповідних правовідносинах від імені територіальної громади.
Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату рішення Васильківської міської ради від 09.06.2020, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності на земельну ділянку), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Згідно ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Отже, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.
Разом з тим, як вже було зазначено, Васильківська міська рада Київської області рішення № 02.130-65п/ч-VII від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 » не приймала, відповідний проект землеустрою не затверджувала, а тому вказане рішення не може бути законною правовою підставою для набуття нею права власності на земельну ділянку, її подальшої державної реєстрації не породжує правових наслідків та не надає прав на її подальше відчуження.
За приписами ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, як то передбачено нормами ст.319 Цивільного кодексу України.
Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Крім того, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
При цьому, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.
При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна не може підтверджувати набуття права власності на них.
Більш того, за нормами ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Враховуючи, що «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 » не приймалося, отже право власності у ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, не виникло.
З урахуванням, викладених в клопотанні обставин кримінального правопорушення та наданих матеріалів стороною кримінального провадження, яка звернулась до суду з даним клопотанням, враховуючи поряд з цим наявність ризиків відчуження майна, що може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення осіб, зазначених у вказаній статті з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Поряд з цим, відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України таким критеріям відповідає предмет кримінального правопорушення, зокрема як матеріальний предмет, у зв`язку з яким вчиняється кримінальне правопорушення.
Згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Поряд з цим, відповідно до ст.98 КПК України таким критеріям відповідає майно, яке визнане у встановленому законом порядку речовим доказом.
Судом встановлено, що Васильківська міська рада Київської області рішення №02.130-65п/ч-VII від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 » не приймала, відповідний проект землеустрою не затверджувала, а тому вказане рішення не може бути законною правовою підставою для набуття нею права власності на земельну ділянку, її подальшої державної реєстрації не породжує правових наслідків та не надає прав на її подальше відчуження.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України та про необхідність накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження та користування, що має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через слідчого передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва.

Копію ухвали надіслати слідчому, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: