Справа №592/9282/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/469/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/9282/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.06.2023 про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя, визнавши обгрунтованість підозри та доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, не врахувала, що відносно ОСОБА_9 вже обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, який остання не виконала, жодного разу на виклики слідчого для проведення слідчих дій не з`явилась, що свідчить про неможливість запобігти неналежній процесуальній поведінці ОСОБА_9

27.06.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся ст. слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 заволоділа грошовими коштами шляхом зловживання довірою потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на загальну суму 327 852 грн і 626 916 грн відповідно, вчинене «за попередньою змовою групою осіб» та «у великих розмірах», відомості про які 05.10.2022 внесені до ЄРДР за № 0000075.

29.03.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190 КК, а 31.03.2023 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми до підозрюваної ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, на строк два місяці.

18.05.2023 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК постановою слідчого зупинене досудове розслідування, яке 23.06.2023 було відновлено у зв`язку із поверненням ОСОБА_9 на територію м. Суми, а 28.06.2023 постановою керівника Окружної прокуратури м. Суми продовжено строк досудового розслідування до 03.08.2023.

Зважаючи на те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, ОСОБА_9 умисно перестала виконувати обов`язки, покладені на неї ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2023, жодного разу не з`явилась до слідчого для проведення слідчих дій, з метою запобігання спробам підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, тому слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.06.2023 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчому та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваної ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_10 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, а згідно приписів ч. 1 ст. 178 цього Кодексу при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого і постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшла правильного висновку, що матеріали клопотання не містять об`єктивних даних, які б достатньо вказували на перешкоджання інтересам слідства.

Зазначені висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, слідчим суддею в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178 і ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами допиту потерпілих та свідків, НСРД, огляду документів та речей, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, у матеріалах кримінального провадження відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». При цьому необхідно мати на увазі, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення ЄСПЛ від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_9 , яка підозрюється у вчиненні злочину, раніше не судима, має сталі соціальні зв`язки, не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться. При цьому доводи прокурора щодо невиконання підозрюваною раніше обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, який остання не виконала, жодного разу на виклики слідчого для проведення слідчих дій не з`явилась, спростовуються наданими матеріалами, з яких убачається, що причини неприбуття останньої на виклики є поважними в розумінні ст. 138 КПК.

Не може прийняти до уваги колегія суддів і доводи апеляційної скарги прокурора, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки у клопотанні слідчого не зазначено, а під час його розгляду як слідчим суддею, так і апеляційним судом, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Крім того, з наданого прокурором в ході апеляційного розгляду супровідного листа від 01.08.2023 № 51-2417-22 убачається, що в межах даного кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 190 КК вже скеровано до суду, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на неї певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК).

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваної такого запобіжного заходу на теперішній час свідчить і той факт, що ОСОБА_9 самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явилася в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення її становища і застосування тримання під вартою.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.06.2023 відносно ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4