1Справа № 335/4734/18 1-кп/335/51/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу обвинуваченому з врахуванням стадії процесу та особистості обвинуваченого, не відпали та продовжують існувати, а саме ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Прокурор вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти громадськості, а саме ч. 1 ст. 263 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України зазначені кримінальні правопорушення є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. У разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаних злочинів і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінуємих діянь, це на думку прокурора може стати підставою та мотивом для уникнення від кримінальної відповідальності, а саме переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Згідно клопотання, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, стабільного джерела прибутку не має, у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, у яких він обвинувачується, передбачений лише безальтернативний вид покарання позбавлення волі, розгляд кримінального провадження триває.
Крім того, з наявних матеріалів, убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, вчиненому в той час, коли інші провадження щодо нього )за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 289 КК України) вже знаходились в суді. При цьому, у провадженні за ч. 1 ст. 289 КК України він був звільнений з під варти під заставу. А тому викладене також підтверджує про неефективність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків.
Прокурор вважає, що тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України. Обставин, які перешкоджаючих триманню під вартою в слідчому ізоляторі, не встановлено. Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 вищезазначених злочинів, недопущення вчинення ним дій, спрямованих на переховування від суду, перешкоджання кримінального провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, прокурор вважає за необхідне просити суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк застосування до обвинуваченого обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Інші прокурори, які підтримують державне обвинувачення щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримують клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник адвокат ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший більше м`який не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема на цілодобовий домашній арешт з тих підстав, що прокурором не доведено існування вказаних ним ризиків, обвинувачений ОСОБА_6 має належну процесуальну поведінку, а тому на її думку, вважає є всі підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив в його задоволенні відмовити, подав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , посилаючись на наявності в нього трьох неповнолітніх дітей які на даний час перебувають під постійною опікою його дружини, у котрої є хвора матір, а том у без допомоги та його підтримки, діти фактично позбавлені батьківського догляду, адже і заробляти гроші, надавати допомогу матері та й відвідувати аптеку для купівлі необхідних ліків фактично не залишає час на дітей та підтримання побуту в оселі. Вважав, що достатньо буде застосування до нього запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, саме його повернення до родини, через зміну йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, буде відповідати вимогам КПК щодо належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та буде вчинено в інтересах малолітніх дітей.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду кримінального провадження по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на інший більше м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, вважає необхідним відмовити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.
Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався, в останній раз ухвалою суду від 16.05.2023 року продовжено на строк шістдесят діб, тобто до 14.07.2023 року включно. Кримінальне провадження по суті не розглянуто, судовий розгляд триває.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, встановлено, що заявлені ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень об`єктивно існують і для їх запобігання є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні трьох тяжких злочинів, за вчинення яких передбаченого макчимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років із конфіскацією майна, що на переконання суду дає підстави вважати, що обвинувачений, будучі обізнаний про суворість покарання, яке йому може бути призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, може вчинити дії із переховуванням від суду з метою уникнення кримінальної відповідності, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, ОСОБА_6 раніше тричі притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, знову почав вчиняти злочини, що свідчить про доведеність і ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приходить до висновку про те, що хоча тяжкість обвинувачення і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високі ступені суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Посилання захисту на належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , та посилання обвинуваченого на наявності у нього трьох неповнолітніх дітей які на даний час перебувають під постійною опікою його дружини, у котрої є хвора матір, а том без допомоги та його підтримки, діти фактично позбавлені батьківського догляду, адже і заробляти гроші, надавати допомогу матері та й відвідувати аптеку для купівлі необхідних ліків фактично не залишає час на дітей та підтримання побуту в оселі, - суд не вважає підставами для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на інший більше м`який.
Також суд зазначає, що тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу, а тяжкість кримінальних правопорушень, серйозність обвинувачення та обставини скоєння злочинів, суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, особистість обвинуваченого, який не має бездоганної репутації у суспільстві, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
Суду не представлено жодних належних доказів та даних необхідності екстреної операції того, що обвинувачений ОСОБА_6 має захворювання, яке має протипоказання, та на даний час є таким, за якого утримання у місцях попереднього ув`язнення є неможливим або що там йому не може бути надана необхідна медична допомога.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_6 , досліджених доказів наданих стороною обвинувачення в обґрунтування обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, особу потерпілого та особистість обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, та бездоганної у суспільстві репутації, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з урахуванням вище викладеного та стадії судового провадження, коли судом продовжується розгляд справи та дослідження доказів, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більше м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, зважаючи на введення воєнного стану в Україні, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд вважає, необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а у задоволенні клопотання обвинувачення та його захисника про зміну запобіжного заходу на інший більше м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою суд вважає необхідним відмовити.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 13.08.2023 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до слідчого ізолятора.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 15.06.2023 року.
Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 15.06.2023 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1