№ 336/7389/23
н/п 1-кп/336/923/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000914 від 22.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.02.2005 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.11.2005 Якимовським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 10.10.2008 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 391, ст. 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;

- 07.09.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;

- 09.12.2011 Судацьким районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 135, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 09.12.2011 Судацьким районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14.03.2014 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

22.05.2023, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, пересуваючись по вулиці Героїв 55 Бригади у місті Запоріжжя, переміщував у руці тростину-стилет, яка є замаскованою контактною клинковою холодною зброєю колючої дії, виготовленою саморобним способом, після чого, приблизно о 13 годині 05 хвилин, його було зупинено співробітниками поліції біля будинку № 61 по вулиці Героїв 55 Бригади у місті Запоріжжя, та під час проведення огляду місця події, в присутності понятих, вилучено вказану тростину-стилет.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

25 липня 2023 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вчиненого ним за наведених в угоді обставин. В угоді на виконання вимог ст. 472 КПК України викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначено істотні обставини для даного кримінального провадження.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та його захиснику.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не заперечували проти затвердження даної угоди і призначення обвинуваченому узгодженого покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив суд вказану угоду затвердити, із визначеним угодою покаранням він згодний.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 свою винуватість визнав, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

В ході судового розгляду встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання вини, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України, а тому вважає за можливе затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 25 липня 2023 року про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/108-23/7666-ХЗ від 26.05.2023 на підставі ст. 124 КПК України стягується з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2023 року, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1912 гривень.

Речовий доказ тростину-стилет, що зберігається на підставі квитанції № 12 в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управлення поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.

Документи, що мають ознаки речових доказів, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено з передбачених ст. 394 КПК України підстав до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1