Провадження № 1-кс/369/2434/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001010від 17.07.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року до судді надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001010від 17.07.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001010 від 17.07.2023 розпочате за ч. 4 ст. 358 КК України.

17.07.2023 до ВП №1 Бучанського РУП надійшло повідомлення від працівника СРПП ВП №1 Бучанського РУП, про те, 17.07.2023 року під час перевірки гр. ОСОБА_4 останній надав для перевірки посвідчення водія на своє ім`я з ознаками підробки. ЖЄО 11758 від 17.07.2023.

17.07.2023 проведеним оглядом місця події по АДРЕСА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до поліетиленового спец-пакету PSP1465772.

Прокурор просив дане клопотання задовольнити та накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до поліетиленового спец-пакету PSP1465772, та було виявлено та вилучено 17.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення збереження вказаного майна та запобігання можливості його зникнення, втрати, знищення, використання, передачі та відчуження.

В судове засідання прокурор не з`явився, проте в клопотанні просив слідчого суддю здійснювати розгляд клопотання без участі прокурора, врахувати підтримання ним вимог клопотання в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до поліетиленового спец-пакету PSP1465772, та було виявлено та вилучено 17.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1