ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про продовження строку запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000067 від 05.02.2023 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селятин, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні

ЄУНСС №713/1769/23 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-сс/822/175/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 199 КПК України

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , - на 60 (шістдесят) днів до 08 год. 30 хв. 25 серпня 2023 року.

Строк тримання під вартою обраховано з моменту затримання - з 08 год. 30 хв. 05 лютого 2023 року.

Доводи апеляційних вимог.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , у своїй апеляційній скарзі зі змістом ухвали суду щодо продовження строку тримання під вартою його підзахисного категорично не погоджується, так як згідно кримінального процесуального законодавства України, сама по собі наявність підозри особі у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу.

Зазначає, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що наявна у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_7 ґрунтується лише на первинній судово-медичній експертизі, яка встановила тільки наявність та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 ..

Вважає, що ОСОБА_7 під час конфлікту з ОСОБА_10 перебував у стані необхідної оборони, без жодних ознак її перевищення, всі його умисні дії були правомірними, а тому він не може нести відповідальність за їх наслідки, які фактично несуть необережну форму і полягають у отриманні потерпілим ОСОБА_10 при падінні тяжких тілесних ушкоджень, які згодом призвели до настання його смерті.

Щодо наведених судом в ухвалі ризиків у відповідності до ст. 177 КПК України, то наявність жодного з наведених ризиків нічим у ході досудового розслідування не підтверджені та прокурором не доведені.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , не має сенсу переховуватись від суду так як, він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 , може переховуватися від суду, є хибним і нічим не підтверджений, адже останній має постійне місце проживання та матір похилого віку, за якою потрібен постійний догляд. Крім цього, у ОСОБА_7 взагалі відсутній паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, знову ж таки даний ризик нічим не підтверджений. Це є лише припущенням прокурора. Оскільки під час бійки, взагалі ніхто присутнім не був, бійки ніхто не бачив, а тому в матеріалах справи відсутні свідки, які б підтверджували або спростовували покази самого ОСОБА_7 ..

Окрім того вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень розглядаючи та приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки згідно кримінального процесуального законодавства України, клопотання про продовження строку тримання під вартою мав би розглядати головуючий суддя, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, оскільки строк дії попередньої ухвали закінчується 02.07.2023 р., а підготовче засідання у даному кримінальному провадженні було призначено та проведено 27.06.2023 р..

Позиції сторін.

Прокурор просив апеляційні вимоги сторони захисту залишити без задоволення, як необґрунтовані, а ухвалу слідчого судді - без змін, як таку, що відповідає вимогам закону. Він подав клопотання відповідно до ст. 199 ч.6 КПК, а тому слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та обґрунтування апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку апелянта та сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та умотивованим.

Апеляційним судом встановлено, що 05.02.2023 року до ЄРДР за №0000067 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

05.02.2023 року о 08.30 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, а о 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 06.02.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали до 08 год. 30 хв. 05.04.2023 року.

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_11 від 13.02.2023 року в межах кримінального провадження №0000067 від 05.02.2023 року дії ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч.1 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 121 КК України.

08.03.2023 року о 14.15 год. ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

29.03.2023 року постановою керівника Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000067 від 05.02.2023 року, до трьох місяців - 05.05.2023 року.

31.03.2023 р. ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 08 год. 30 хв. 29 квітня 2023 року. В подальшому 24.04.2023 р. продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 08 год. 30 хв. 05 травня 2023 року, а востаннє 04.05.2023 р. ухвалою слідчого судді продовжено йому строк тримання під вартою до 02.07.2023 р..

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею в цілому були дотримані.

Зокрема, під час розгляду 27.06.2023 року клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження строку дії застосованого запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає, а їх сукупність дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого ним кримінального правопорушення є обґрунтованою та дає підстави для продовження строку тримання його під вартою.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, або ж щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчиненого злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Окрім цього, слідчим суддею враховано тяжкість кримінального правопорушення, а саме що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоч в силу ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, проте на шлях виправлення не став, а скоїв кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, на підставі чого та в сукупності з матеріалами провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, і суд скористався своєю дискрецією.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному підозрюваному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, ні слідчим суддею, а ні апеляційним судом встановлено не було. Жодних доказів цих обставин стороною захисту, суду апеляційної інстанції не надано і в судовому засіданні не спростовано.

Окрім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на встановлені ризики та особу ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним кримінально караного діяння та період вчинення - воєнний стан, який оголошений 24.02.2022 р. відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апелянтів їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, доводи сторони захисту в частині того, що слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень коли продовжив строк утримання ОСОБА_7 на 60 діб, заслуговують на увагу колегії суддів.

Так, слідчий суддя розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слід продовжити до 25 серпня 2023 року.

При цьому, а ні слідчий суддя, а ні прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб, не враховали, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 05 липня 2023 року, а згідно ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею лише в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що 29.03.2023 року постановою керівника Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000067 від 05.02.2023 року, до трьох місяців - 05.05.2023 року.

В подальшому Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 03.05.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000067 від 05.02.2023 року до п`яти місяців, а саме до 05.07.2023 року.

Окрім того, серед долучених прокурором матеріалів до клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , а саме з витягу єдиного реєстру досудового розслідування убачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скеровано до суду 20 червня 2023 року.

Отже, наступна стадія в даному кримінальному провадженні підготовче судове засідання, яке й було призначено суддею ОСОБА_13 на 11 год. 00 хв. 27 червня 2023 року, відповідно до ухвали суду від 23 червня 2023 року.

Тобто, всім учасникам даного кримінального провадження вже 23.06.2023 р. достеменно, а прокурору особливо, було відомо про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Більше того, як зазначено в ч.6 ст. 199 КПК України (на яку звертав увагу прокурор у судовому засіданні апеляційної інстанції), у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Разом з тим, як встановлено вище, підготовче засідання ухвалою головуючого судді від 23 червня 2023 року було призначено на 27 червня 2023 року, тобто за 5-ть днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про утримання під вартою ОСОБА_7 , дія якої була до 02 липня 2023 року включно.

Проте, прокурор лише 23 червня 2023 року направляє до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в порядку ч.6 ст. 199 КПК України, при цьому зазначає, що досудове слідство закінчено, а підготовче засідання ще не проведено. Однак, як встановлено вище, підготовче засідання вже було призначено. В свою чергу, слідчий суддя приймає дане клопотання прокурора та призначає до розгляду о 10 год. 30 хв. 27 червня 2023 року, а саме за 30 хвилин до підготовчого засідання в цій справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор в порушення вимог ст. 197 ч.3 КПК України необґрунтовано звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб, замість того, щоб звернутися з таким клопотання до головуючого судді, яким вже було призначено підготовче судове засідання та який, в порядку ч.3 ст. 315 КПК України, мав право вирішити клопотання продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 може бути задоволене лише в межах строку досудового розслідування, а тому апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із винесенням нової судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 183, 197 ч.3, 199, 309, 404, 407, 418, 419, 422, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2023 року, - скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , - до 08 год. 30 хв. 05 липня 2023 року включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3