У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваної за ч. 2 ст. 111 КК України, -

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.09.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрювана просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрювана ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням слідчого судді, наводить наступні доводи:

- вважає підозру необґрунтованою, оскільки не мала умислу на вчинення кримінального правопорушення;

- стверджує, що не має на меті переховуватись, вважає ризики не обґрунтовані;

- зазначає, що має постійне місце проживання, сім`ю та роботу. Бажає співпрацювати зі слідством.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом УСБ України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000263 від 25.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

21.07.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення є обґрунтованою. Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрювана ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вище зазначених рішеннях.

Не погоджуючись із доводами підозрюваної про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. На думку колегії суддів, надані стороною обвинувачення дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Також колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів. Так, наявність ризиків слідчим суддею обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкому злочині, характер вчиненого злочину та в умовах воєнного стану.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Наявність міцних соціальних зв`язків на які посилається апелянт не зменшує встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, суд наголошує, що відповідно до вимог ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчинені злочинів, передбачених ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України - тримання під вартою.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3