ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1703/23 Справа № 203/2928/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Амша (російська федерація), громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України (далі - КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

26 червня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000034 від 31.01.2020, звернувся старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 , погодженим прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому порушувалося питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 30 днів.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 30 днів, тобто до 29 липня 2023 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 536 800 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000034 та суду на кожний виклик;

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду (крім явки до них);

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, а також про працевлаштування.

Зобов`язано адміністрацію Державної установи «Дніпровська державна установа виконання покарань № 4» вжити заходів для виконання положень «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 №239/5/104, в частині забезпечення належного медичного огляду та лікування підозрюваного ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя частково задовольняючи клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою погодився з висновками сторони обвинувачення та вірно мотивував своє рішення тим, що обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується наявними у провадженні доказами, а також, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК продовжують існувати. Разом з цим, як зазначає апелянт, слідчий суддя належним чином не врахував положення ч.3 ст.183 КПК, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ст.ст.255, 307 КК, у зв`язку з чим, у даному випадку недоцільно визначати розмір застави, у якості альтернативного запобіжного заходу.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, без визначення розміру застави, вислухавши думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є - запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 30 днів, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Ці висновки не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді про доведеність стороною обвинувачення продовження існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, виконуються вимоги ст.290 КПК, а отже всі докази знаходяться у сторони обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, визначаючи підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, в оскаржуваній ухвалі взагалі не навів жодних обґрунтувань про необхідність обрання стосовно підозрюваного такого альтернативного запобіжного заходу, а також в резолютивній частині ухвали зобов`язав адміністрацію Державної установи «Дніпровська державна установа виконання покарань № 4» вжити заходів для виконання положень «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 №239/5/104, в частині забезпечення належного медичного огляду та лікування ОСОБА_10 , тобто зовсім іншої особи, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Водночас апеляційний суд враховує, що 31.01.2020 за даними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК.

12.02.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК.

15.02.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

05.04.2023 постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 31 січня 2020 року продовжений до трьох місяців, тобто до 09 травня 2023 року.

07.04.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 травня 2023 року, без визначення розміру застави.

02.05.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 31 січня 2020 року, продовжено до шести місяців, тобто додатково на три місяці, починаючи з 09 травня 2023 року та до 09 серпня 2023 року.

02.05.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2023 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі "Пірузян проти Вірменії", § 105; "S.B.C. проти Сполученого Королівства", § § 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах "Тирон проти Румунії", § 37; "Смирнова проти Росії", § 59; "Пірузян проти Вірменії", § 94).

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочинів та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава як запобіжний захід у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слугує меті забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому її розмір визначається особистістю підозрюваного, його майновим становищем, стосунками з іншими особами.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ та тривалість перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою понад 5-ти місяців, колегія суддів вважає, що у даному випадку є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 536 800,00 грн., яка є пропорційною щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , відповідатиме обґрунтованості підозри та тяжкості інкримінованих злочинів, його роль у їх вчиненні, а також майновому і сімейному стану підозрюваного ОСОБА_7 , а також наявним ризикам. На думку апеляційного суду такий розмір застави буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, та який буде належним запобіжником для встановлених ризиків, що належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного/обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з цим, враховуючи наявність у підозрюваного ОСОБА_7 ряду захворювань, а також скарг на стан здоров`я, апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати адміністрацію Державної установи «Дніпровська державна установа виконання покарань №4» вжити заходи для виконання положень «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012року №239/5/104, в частині забезпечення належного медичного огляду та лікування підозрюваного.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року - скасувати на підставі п.п.2,3 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412 КПК, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст.183 КПК, з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 536 800, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182-183, 194 та 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, тобто до 29 липня 2023 року, включно.

Встановити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 536 800, 00 гривень.

На підставі ч.5 ст.194 КПК у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000034 та суду на кожний виклик;

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду (крім явки до них);

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими по справі;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, а також про працевлаштування.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити термін дії покладених судом на ОСОБА_7 обов`язків до 29 липня 2023 року, включно, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання ним покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Дніпровська державна установа виконання покарань №4» вжити заходів для виконання положень «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 №239/5/104, в частині забезпечення належного медичного огляду та лікування підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4