Справа № 553/3038/22
№ провадження 1-кп/646/307/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.23р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000860 від 28.10.2021 р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. На переконання прокурора ці ризики на цей час не зменшилися. Існування цих ризиків, на думку прокурора, підтверджується відсутністю міцних та стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутністю працевлаштування обвинуваченого та стабільного джерела доходу, вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку, встановленого вироком суду, обізнаність обвинуваченого про місце проживання та роботи потерпілого та свідків, а також тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини. Крім того, Дзержинський районний суд м.Харкова здійснює кримінальне провадження №0000278 від 08.04.2021р. відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Захисник посилається на відсутність зазначених прокурором ризиків, оскільки обвинуваченому підозра була повідомлена через вісім місяців після подій інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Весь цей час з 27.10.2021р. до 20.06.2022р. він не ухилявся та не перешкоджав стороні обвинувачення у проведенні досудового розслідування та самостійно прибув до органу досудового розслідування для отримання повідомлення про підозру. З 24.02.2022р. обвинувачений мав можливість виїхати за межі м.Харкова та Харківської області у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, але не зробив цього. З початку квітня 2022 року обвинувачений почав працювати експедитором у ФОП ОСОБА_6 . Крім того, за вказаний проміжок часу обвинувачений не впливав на потерпілих та свідків. Доказів звернення потерпілого та свідків до правоохоронних органів з заявами про неправомірні дії обвинуваченого відносно них немає. Також захисник не погоджується з доводами прокурора в обґрунтування ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення з огляду на принцип презумпції невинуватості. В той же час, обвинувачений проживає зі своєю матір`ю та братом, є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», має позитивну характеристику з місця роботи. У матері обвинуваченого наявні фінансові можливості для внесення застави за обвинуваченого. Крім того, захисник посилався на надмірну тривалість тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2023р., застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжено до 18.05.2023р. включно, без визначення застави.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.05.2023р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.07.2023 р. включно, без визначення застави.

Підставами для обрання запобіжного заходу обвинуваченому та продовження його строку були наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується обвинуваченому (у цьому кримінальному провадженні №0000860), передбачені ч.2 ст.263 КК України та ч.4 ст.296 КК України, і є, відповідно, нетяжким злочином та тяжким злочином. При цьому санкція ч. 2 ст.263 КК України передбачає покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а санкція ч.4 ст.296 КК України на строк до 7 років позбавлення волі.

Хоча тяжкість обвинувачення сама по собі не може свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, проте вона враховується судом у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу.

На цій же стадії судом перевіряється лише обґрунтованість підозри, тобто наявність інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

І у даному випадку, перевіривши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про наявність такої інформації про обвинуваченого щодо інкримінованих йому злочинів без попереднього висновку щодо його винуватості.

Щодо особистої ситуації обвинуваченого ОСОБА_5 , то судом встановлено, що він є уродженцем м.Харкова, громадянином України, з середньою освітою, є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний університет» денної форми навчання, має зареєстроване місце проживання у м.Харкові, не одружений, дітей чи інших осіб на своєму утриманні не має, раніше судимий 30.06.2020 р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується вчинення нових злочинів в період іспитового строку, встановленого вироком суду.

Крім того, відносно обвинуваченого 30.04.2021р. затверджено та направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000278 від 08.04.2021р. за ч. 2 ст. 185 КК України.

Ці обставини свідчать про ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

Що стосується ризику переховування обвинуваченого від суду, то факт проживання обвинуваченого в одному житлі разом з особами, які не знаходяться на його утриманні, не знаходяться під його опікою чи піклуванням, не є доказом наявності настільки міцних соціальних зв`язків обвинуваченого у місці проживання, які б однозначно запобігали ризику його переховування від суду з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини.

Те, що обвинувачений є студентом вищого навчального закладу та був працевлаштований до моменту його затримання, також не може бути обставинами, які можуть запобігти вищевказаному ризику. В матеріалах суду не міститься доказів на підтвердження того, що університет, студентом якого є обвинувачений, з місцезнаходженням у м.Харкові забезпечує очний процес навчання. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що за обвинуваченим зберігається його робоче місце та зберігалося протягом строку його тримання під вартою, враховуючи приписи чинного трудового законодавства України.

Отже, з урахуванням цих обставин наявність позитивної характеристики з місця роботи обвинуваченого, наданої 14.07.2022р., не впливає на висновки суду щодо ризику переховування обвинуваченого від суду.

Щодо доводів сторони захисту, що не ухилявся від органу досудового розслідування до повідомлення його про підозру у цьому кримінальному провадженні, то не свідчить про відсутність ризику переховування від суду, оскільки до його затримання підозра ОСОБА_5 ще не повідомлялася, тому у нього не було підстав вважати, що держава почала його кримінальне переслідування, що має певні правові наслідки.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, то суд оцінює не наявні факти такого впливу, а саме об`єктивну можливість такого впливу. Так, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є насильницьким, а інше пов`язане з незаконним поводженням зі зброєю. Також суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, у тому числі, тривалість протиправних дій, мотиви вчиненні інкримінованих діянь. І з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини, ці обставини свідчать про наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, які ще не допитувалися цим судом при розгляді справи по суті.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений незаконно впливав на потерпілого та свідків, то для оцінки судом обставин на предмет наявності чи відсутності такого ризику достатнім є не встановлення факту такого переховування, а встановлення обставин, які свідчать про наявність чи відсутність факторів, які можуть певним чином вплинути на поведінку обвинуваченого у майбутньому. Крім того, як зазначено вище, до моменту повідомлення про підозру у обвинуваченого не було підстав вважати, що він переслідується державою у кримінальному провадженні.

Отже вищезазначені обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто на цей час ці ризики не зменшилися та не перестали існувати.

Судом вивчалося питання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Але, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає, що такі заходи, що не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вищевказаним процесуальним ризикам.

При цьому, з урахуванням сукупності всіх встановлених обставин, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про застосування іншого запобіжного заходу до обвинуваченого або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.08.2023 р. включно, без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 27.08.2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1