ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1326/23 Справа № 932/4481/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу судом першої інстанції прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , подані на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрикосівка, Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні дітей 2010 та 2016 років народження, із вищою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12.07.2023 року, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово із покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 12 липня 2023 року з забороною залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність свого діяння у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці без передбаченого на це дозволу придбав бойовий припас, а саме - ручну протитанкову гранату - РПГ-26 та поклав у багажник свого транспортного засобу марки "Mitsubishi Colt" д.н.з. НОМЕР_1 , яким останній користується, тим самим почав зберігати вказаний бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

12.05.2023, в період часу з 07:09 години по 11:26 години співробітниками Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки "Mitsubishi Colt" д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у дворі навпроти будинку АДРЕСА_2 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: предмет, схожий на ручну протитанкову гранату, яка відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № 19/104-23/16960-BTX від 12.05.2023 являється найбільш ймовірно промислово виготовленою реактивною протитанковою гранатою РПІГ-26, яка найбільш ймовірно відноситься до категорії боєприпасів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

12.05.2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відомості за даним фактом 12.05.2023 року СВ ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001307.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що з урахуванням підтвердження одного ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та суду і ступеня обґрунтованості підозри слідчий суддя вважає, що запобігти встановленому ризику можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки такий запобіжний захід, за наявності належного контролю з боку працівників поліції, з можливістю застосування електронних заходів контролю, спроможний мінімізувати можливість реалізації ризику переховування.

Не погодившись із рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також рішення слідчого судді оскаржене захисником ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 .. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слдчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте, слідчим суддею проігноровано наявні ризики та обрано запобіжний захід, який не забезпечить на думку сторони обвинувачення покладених на підозрюваного обов`язків.

Прокурор посилається на те, що ОСОБА_9 вчинив умисний тяжкий злочин та розуміючи для себе негативні наслідки, є достатні підстави вважати, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор зазначає про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 с.177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки вже має змогу вільного спілкування з ними.

Захисник аргументуючи доводи своєї апеляційної скарги посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник зазначає, що відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_9 було затримано у порядку ст.208 КПК України, о 11:26 год. 12.05.2023 року у кримінальному провадженні №0001307 від 12.05.2023 року. Разом з тим, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001307, відомості по вказаному кримінальному провадженню внесео о 12:27 год 12.05.2023 року, тобто на годину пізніше ніж фактично було здійснено затримання ОСОБА_9 , що свідчить про те, що останнього було затримано в іншому кримінальному провадженні, а саме у кримінальному провадженні відомості по якому внесено до ЄРДР за №0001052, в рамках якого були проведені обшуки.

Також, відповідно до постанови про виділення матеріалів кримінального провадження від 12.05.2023 року, з матеріалів кримінального провадження №0001052 у якому фактично відбулось затримання ОСОБА_9 , прокурором не було виділено протокол затримання ОСОБА_9 до матеріалів кримінального провадження №0001307.

Крім того, захисник зазначає, що слідчим не було виконано вимоги ч.1 ст.210 КПК України, відповідно до яких уповноважена особа була зобов`язана доставити затриманого ОСОБА_9 до найближчого підрозділу органу досудового розслідування у м.Павлограді.

Захисник посилається на те, що ОСОБА_11 не була визначена у порядку ст.ст.39,110 КПК України слідчим у провадженні №0001307 у зв`язку з чим не мала та не має повноважень слідчого у вказаному провадження. У зв`язку з чим і повідомлення про підозру є незаконним, необґрунтованим та неврученим відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України, оскільки його складено та вручено слідчим, який не мав відповідних повноважень. Таку саме позицію захисник приймає і щодо клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім цього зазначає, що в клопотанні не обґрунтовано вимогу, передбаченого п.6 ч.1 ст.184 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої ним апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів та заперечення щодо задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали доводи поданої стороною захисту апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 12 липня року з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які в апеляційній скарзі не оскаржується, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України не перевіряється.

Застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та доведеність одного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також врахувавши відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Про відсутність ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, оскільки вони носять виключно загальний характер та не підтверджені стороною обвинувачення.

Щодо зазначеного в апеляційній скарзі ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні не був зазначений у клопотанні слідчого, з яким він звернувся до слідчого судді, у зв`язку з чим даний ризик не розглядався судом першої інстанції. Відповідно до вищезазначеного, даний ризик не може бути предметом оскарження в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді.

Слідчим суддею вірно зазначено про недоведення клопотанням слідчого наявність ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Під час апеляційного перегляду ризики також не встановлені, з урахуванням того факту, що даних про неправомірну поведінку ОСОБА_9 після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надано.

Разом з цим, слідчий суддя врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому розглянув питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу. Прийняте слідчим суддею рішення переконливо свідчить про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Під час апеляційного перегляду не було надано таких даних, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, апеляційний суд враховує, що підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки ухвалою слідчого судді.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жоден запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими.

Відповідно до доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , які фактично зводяться до неповноважності слідчої ОСОБА_11 , оскільки та не була визначена у порядку ст.ст.39,110 КПК України слідчим у провадження №0001307, апеляційний суд зазначає наступне. Слідчим суддею було досліджено заперечення захисника, які ґрунтувались на подібних твердженнях та було вірно зазначено, що як обшук в межах кримінального провадження №0001052 так і слідчі дії в межах виділеного провадження №0001307 було здійснено уповноваженим слідчим ОСОБА_11 . Викладене підтверджується ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_11 (отже підтверджено повноваження останньої в межах кримінального провадження№0001052), а також постановою керівника органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001307. У вказаній постанові, яка має назву «про доручення групі слідчих здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні» вказано номер кримінального провадження та імена слідчих. Окремі стилістичні недоліки такої постанови не сталять під сумнів повноваження слідчих у кримінальному провадженні.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001307 від 12.05.2023 року зазначено відомості про слідчих, які здійснюють досудове розслідування, зокрема і зазначено слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 ..

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються та мають формальний характер.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_9 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4