Справа №534/1216/22
Провадження №1-кп/534/218/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000267 від 24.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська, Полтавської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого стрільця 3 відділення 3 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у ІНФОРМАЦІЯ_3 , для якого згідно із ст.ст.29, 32, 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, заступник командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старший лейтенант ОСОБА_6 є начальником, діючи всупереч вимог ст.ст.11,16,49,50,115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 та ст.ст.3,4,5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та метою принизити особисту честь та гідність начальника, спричинити йому фізичний біль, 19.08.2022 заподіяв тілесні ушкодження та інші насильницькі дії стосовно старшого лейтенанта ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби, вчинені в умовах воєнного стану.

19.08.2022 близько 08 год. 15 хв. старший солдат ОСОБА_4 , у розташуванні роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 , будучи обуреним необ`єктивною, як на його думку, службовою характеристикою, а саме тим, що старший лейтенант ОСОБА_6 вказав в його службовій характеристиці про необхідність додаткового контролю за ним при виконанні службових обов`язків, в ході словесного конфлікту між ними з цього приводу, діючи з прямим умислом та з метою приниження особистої честі та гідності начальника, в умовах воєнного стану застосував до свого начальника старшого лейтенанта ОСОБА_6 насильницькі дії, що виразилися у нанесенні одного удару долонею лівої руки, у область нижньої щелепи справа, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 фізичний біль та моральне приниження, а також схопивши ОСОБА_6 за ступню лівої ноги, піднятої вперед, потягнув її на себе, від чого останній впав та вдарився об підлогу правим ліктем в результаті чого, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1232 від 09.09.2022 ОСОБА_6 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив. Обвинувачений щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні та попрохав вибачення у потерпілого. Показав, що 24.02.2022 він добровільно прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_3 для захисту вітчизни, де надалі проходив службу в роті охорони міста. Конфлікт що стався між ним та потерпілим ОСОБА_6 відбувся 19.08.2022. Того дня, приблизно о 08 год 15 хв він приїхав з наряду з нічної зміни та здав зброю. Напередодні командиром ОСОБА_7 йому була видана характеристика, яку він прочитав вдома, та вранці після нічної зміни зайшов до ОСОБА_8 запитати з приводу характеристики. ОСОБА_8 повідомив, що характеристику складв не він, а старший лейтенант ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_6 приймав у ОСОБА_4 зброю, то обвинувачений направився в кімнату зберігання зброї, проте зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в коридорі, котрі йшли йому назустріч. Обвинувачений підійшов до ОСОБА_6 запитав чи можна з ним поговорити та після запитав про характеристику стосовно нього. ОСОБА_4 здалося, що потерпілий ОСОБА_6 відповів йому якось грубо і обвинувачений вдарив потерпілого у щелепу. Потерпілий сперся о стіну, а обвинувачений у свою чергу схопив останнього за ногу, у наслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав. Далі підійшли військовослужбовці, стали між потерпілим і обвинуваченим та конфлікт було припинено. Оскільки в обвинуваченого проблеми зі здоров`ям, пов`язані з проходженням військової служби, то ОСОБА_4 звертався з рапортами до керівництва про направлення його на військово-лікарську комісію, але рапорти залишалися не розглянутими. У ОСОБА_4 склалося враження, що керівництво його гнобить, тому обвинувачений так знервовано відреагував на службову характеристику.

Свідок ОСОБА_8 будучи допитаним у судовому засіданні показав, що 19.08.2022 в період часу з 08 год 15 хв до 08 год 25 хв знаходився в своєму кабінеті у розташуванні роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 , куди зайшов обвинувачений ОСОБА_4 та запитав хто складав йому службову характеристику. ОСОБА_8 повідомив йому, що характеристику складав старший лейтенант ОСОБА_6 , який знаходиться в кімнаті зберігання зброї. Секунд через тридцять, після того, як ОСОБА_4 пішов, свідок почув сварку, вийшов з кабінету та побачив як солдат ОСОБА_4 наніс лівою долонею удар старшому лейтенанту ОСОБА_6 . ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стояли один напроти одного на відстані витягнутої руки один від одного, спинами до стіни. Після удару потерпілий відхилився, частиною спини сперся об стіну, та щоб утримувати дистанцію, виставив одну ногу вперед, ОСОБА_4 схватив його за цю ногу, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на підлогу. Потім підійшли інші військовослужбовці та завадили конфлікту. Повідомив, що до вказаного випадку, у обвинуваченого ОСОБА_4 конфліктів ні з ким не виникало. Обвинувачений зарекомендував себе під час несення служби посередньо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 19.08.2022 він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 перебували в кабінеті №29 першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 , куди зайшов обвинувачений ОСОБА_4 та запитав хто складав стосовно нього службову характеристику. ОСОБА_8 повідомив йому, що характеристику складав старший лейтенант ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_4 вийшов з кабінету, в коридорі почув шум, розмову в підвищеному тоні та якийсь гуркіт, вибіг в коридор та побачив як ОСОБА_6 лежав на підлозі. Свідок підійшов до обвинуваченого та потерпілого і став між ними. Щодо підпорядкування зазначив, що він є старшим і для обвинуваченого ОСОБА_4 і для потерпілого ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 19.08.2022 близько 08 год 15 хв він перебував в кабінеті №29 першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 . До кабінету зайшов ОСОБА_4 та запитав хто складав стосовно нього службову характеристику. ОСОБА_8 повідомив йому, що характеристику складав старший лейтенант ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 вийшов з кабінету та в коридорі було чутно розмову ОСОБА_4 з ОСОБА_6 . ОСОБА_4 запитував ОСОБА_6 : Хто написав ? Чому так ? Коли свідок вийшов в коридор, то побачив, що ОСОБА_6 лежав на підлозі, обвинувачений нахилився над потерпілим, так ніби намагався вдарити. З кабінетів повиходили військовослужбовці та розборонили їх. До приїзду швидкої потерпілого поклали в кабінеті на ліжко.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 19.08.2022 він був черговим ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_3 . Зранку він разом з потерпілим ОСОБА_6 , який був черговим по роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_3 знаходився у кімнаті зберігання зброї. Після прийняття та видачі зброї, кімнату закрили, та разом з потерпілим вийшли з неї, коли до останнього підійшов солдат ОСОБА_4 , щось сказав йому, та відкритою долонею лівою руки наніс потерпілому ОСОБА_13 удар в праву частину обличчя. Від удару потерпілий впав та вдарився головою об підлогу. ОСОБА_6 вдарити ОСОБА_4 не намагався. З видимих тілесних ушкоджень у потерпілого було почервоніння обличчя та останній скаржився на головний біль.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 19.08.2022 він разом з ОСОБА_9 перебував в кімнаті зберігання зброї, після прийому зброї, кімнату зачинили та вийшли з неї. До нього підійшов солдат ОСОБА_4 та в грубій формі почав запитувати про характеристику: Що ти тут написав? Я що потребую контролю? Потерпілий сказав ОСОБА_4 щоб він звернувся по уставу, як належить звертатися до старшого за званням, проте обвинувачений відразу вдарив ОСОБА_6 долонею лівої руки в праву частину обличчя. Потерпілий похитнувся, сперся на стіну, виставив вперед ногу, щоб захиститися, а ОСОБА_4 потягнув його за ногу, від чого потерпілий впав на підлогу, а ОСОБА_4 продовжував його бити. Потерпілий відштовхував його ногами, потім між ними хтось став і бійка припинилася. ОСОБА_4 обурило, що потерпілий вказав в службовій характеристиці обвинуваченого, про те що він потребує контролю з боку керівництва, але потерпілий пояснив, що це стандартна фраза. ОСОБА_6 зазначив, що стосовно усіх солдат вказує про це в службових характеристиках, тому що контроль за підлеглими входить в обов`язки керівника. Також потерпілий зазначив, що в разі незгоди зі службовою характеристикою обвинувачений ОСОБА_4 міг зазначити про це на самій характеристиці під час ознайомлення з нею. Після вказаної події в потерпілого боліла голова. Йому викликали швидку допомог та фельдшери швидкої допомоги йому виписали знеболюючі ліки. Стосовно ОСОБА_4 було проведено службове розслідування, за результатами якого йому було винесено сувору догану. Зазначив, що на час розгляду справи в суді обвинувачений спілкувався з потерпілим як наживо, так і за допомогою мобільного зв`язку та просив вибачення. Потерпілий вибачив обвинуваченого та не тримає на нього жодної образи. Стосунки з обвинуваченим не погіршилися та наразі у них нормальні відносини. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. При призначенні покарання обвинуваченому, потерпілий просив не застосувати до обвинуваченого покарання пов`язане з реальним позбавленням волі.

Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, показів допитаних свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та показів потерпілого ОСОБА_6 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується: протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2022, під час якого потерпілий показав як саме обвинуваченим було нанесено удари (а.с.200-202); протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 07.09.2022, під час якого свідок показав як ОСОБА_4 в ході словесного конфлікту наніс ОСОБА_6 удар долонею лівої руки в обличчя (а.с.203-204); протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 07.09.2022, під час якого свідок показав як саме ОСОБА_4 в ході словесного конфлікту наніс ОСОБА_6 удар долонею лівої руки в обличчя (а.с.205-206); протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 07.09.2022, під час якого свідок показав як ОСОБА_4 в ході словесного конфлікту наніс ОСОБА_6 удар долонею лівої руки в обличчя (а.с.207-208); висновком експерта № 1232 від 09.09.2022, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин ділянки правого ліктьового суглобу і верхньої третини правого передпліччя, яка утворилася від дії тупого предмету, що можливо і при падінні, вірогідніше за все, з раніше наданим прискоренням та в строк і за обставин вказаних вище і яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Забій нижньої щелепи справа при оцінці ступеня тяжкості не може бути врахованим, в зв`язку з відсутністю в представленій судово медичній документації об`єктивних судово-медичних даних (а.с.211-212).

Також суд наголошує, що згідно довідки від 08.09.2022, заступник командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 старший лейтенант ОСОБА_6 є прямим начальником старшого стрільця третього відділення третього взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого солдата ОСОБА_4 (а.с.199).

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень та вчинення інших насильницьких дій щодо начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Щодо обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, критично оцінює свою протиправну поведінку, проявив дії щодо її осуду та залагодив свою провину перед потерпілим, що підтвердилося конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, а саме: в публічній та приватній формі вибачився перед потерпілим.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Така позиція суду узгоджується з висновками викладеними у постановах ВС/ККС №166/1065/18 від 18.09.2019 та від 07.04.2021 №263/15605/17.

На переконання суду стадія на якій обвинувачений проявляє щире каяття не є визначальною, оскільки Конституція України гарантує кожному захист його прав і свобод в межах кримінального судочинства України. І ніхто не може обмежувати право на судовий захист, так як це суперечить принципу рівності усіх перед законом.

Потерпілий прохає призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі та надати йому можливість продовжувати нести службу в Збройних силах України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнано щире каяття.

У силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Як убачається з службової картки обвинуваченого ОСОБА_4 за період служби з 24.02.2022 стягнень та заохочень не мав (а.с.185).

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений є одруженим, наявність у обвинуваченого малолітньої дитини, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, визнання обвинуваченим вини у скоєному кримінальному правопорушенні, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи, стале бажання обвинуваченого продовжувати нести службу в Збройних силах України.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.4 ст.405 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, наявність задовільної службової характеристики за місцем несення служби, висловлювання обвинуваченим жалю щодо вчиненого кримінального правопорушення та вибачень перед потерпілим, наявність у обвинуваченого стійких соціальних відносин у суспільстві, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, думку потерпілого, який прохав застосувати до обвинуваченого покарання не пов`язане з позбавлення волі та беручи до уваги припис ч.2 ст.50 КК України, про те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69,69-1 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстави застосування такого заходу забезпечення до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою ОСОБА_4 під час проходження військової служби покласти на командування військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1