УХВАЛА

Іменем України

17.07.2023 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника медичного закладу лікаря - психіатра ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові заяву заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України,

В с т а н о в и в:

Заступник медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 04.08.2020 до даного часу перебуває ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2020, до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, які востаннє продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.02.2023. ОСОБА_7 , 26.06.2011 року о 11 год. 30 хв. в с. Матків, Турківського району ОСОБА_7 з метою вбивства підійшов до житлового будинку ОСОБА_8 і умисно наніс удар ножем в ліву сторону грудної клітки ОСОБА_8 , спричинивши проникаюче ножове поранення грудної клітки та міжреберної артерії, що є несумісне із життям, внаслідок чого настала смерть.

Відповідно до постанови слідчого СВ Турківського РВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_9 від 29.06.2011 ОСОБА_7 була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза (Акт №186 від 03.08.2020р.) Комісія дійшла до висновку, що на даний час, ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з алкогольним параноїдом та судомними припадками середньої частоти і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати, ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 15.09.2011 до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська постановами від 06.03.2012, 29.08.2012, ухвалами 21.02.2013, 21.08.2013, 12.02.2014, 08.08.2014, 29.01.2015, 31.07.2015, 01.02.2016, 28.07.2016, 30.12.2016, 16.06.2017, 28.12.2017 продовжував примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом. 11.07.2018 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив змінити примусові заходи медичного характеру і для подальшого застосування перевести його в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом.

Ківерцівський районний суд Волинської області 15.11.2019 продовжив примусові заходи медичного характеру із посиленим наглядом. Луцький міськрайонний суд Волинської області 03.07.2020 постановив змінити примусові заходи медичного характеру на надання примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» ОСОБА_7 , неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів нашого закладу (31.12.2020, 30.06.2021, 29.12.2021, 27.06.2022, 26.12.2022) яка щоразу приходила до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 25.01.2021, 21.07.2021, 10.03.2022, 08.07.2022 та 06.02.2023 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.

Внаслідок комплексних обстеження та лікування протисудомними препаратами (Карбамазепін), нейролептиками (Кветіапін, Аміназин, Азапін, Галоперидол), антидеприсантами (Амітриптилін), загальнозміцнюючою, симптоматичною терапією, реабілітаційними заходами (перегляд телепередач, читання періодичної преси, прогулянки в прогулянковому дворику у супроводі медперсоналу, музикотерапія, трудотерапія) психічний стан пацієнта частково покращився та стабілізувався пристосувався у відділенні, дотримується розпорядку, зовні поводиться впорядковано. В умовах терапевтичного середовища з доглядом і наглядом, контрольованим прийомом ліків, вдалося значно зменшити частоту поліморфних епінападів з станами зміненої свідомості, дисфоричного збудження, афективних реакцій, однак без повноцінної компенсації хворобливих проявів.

На час огляду увага важко привертається та виснажується. Швидко втомлюється. Продуктивну симптоматику заперечує та поведінково не виявляє. Орієнтований в часі, просторі та власній особистості вірно. На запитання відповідає коротко з затримкою. Мова тиха, емоційно збіднена, сповільнена з застряганиям на другорядному. Мислення в`язке, важко переключається, деталізоване, стереотипне, тривожно забарвлене, малопродуктивне. Судження поверхневі, сплощені із зниженим рівнем процесів абстрагування та узагальнення. Помітні порушення, об`єм та продуктивність безпосереднього запам`ятовування, низький рівень довготривалої пам`яті із зниженим рівнем зберігання та відтворення інформації. Глибинність та наповненість емоцій бідні, афект сплощений. Фон настрою субдепресивний. Коло інтересів обмежене побутовими питаннями. Мотиваційний компонент, продктивність психпроцесів, працездатність помітно знижені. Емоційно-вольові процеси послаблені. Імпульс-контроль над афектами недостатній, страждає вольова саморегуляція. Критика до свого стану скоєного та ситуації, інтелектуальна продуктивність знижені. Плани на майбутне будує неохоче. На фоні вираженого психоорганічного синдрому по апато-астенічному типу, хворий залишається апатичним, безініціативним, нічим особливо не цікавиться. Одночасно себе обслуговує, орієнтований у вирішенні побутових питань. Соціальні контакти з іншими пацієнтами та медичним персоналом підтримує формально. Антисоціальних, суїцидальних тенденцій не виявляє. Ставлення до власної хвороби та необхідного постійного лікування формальне. Практично повністю втрачені соціальні та родинні зв`язки на тлі відсутності місця для проживання. Хоча періодично у телефонній розмові спілкується з рідною сестрою, яка має окрему сім`ю. За час перебування хворого у відділенні родичі останнього не навідували, бажання здійснювати догляд та нагляд за хворим у випадку його виписки не висловлювали.

Таким чином, враховуючи схильність пацієнта до поліморфних епінападів з станами зміненої свідомості, дисфоричного збудження, афективних реакцій, амбулаторних автоматизмів на фоні вираженого психоорганічного синдрому по апато-астенічному типу з наростанням інтелектуально-мнестичного зниження, практично повністю втраченими соціальними зв`язками утримується високий ризик скоєння пацієнтом повторних суспільно- небезпечних дій за межами психстаціонару, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 23.06.2023 ОСОБА_7 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 133 від 23.06.2023), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , 1960 р.н., страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості та поведінки з вираженим психоорганічним синдромом та поліморфними припадками в анамнезі. У зв`язку з наявними явищами госпіталізму, недостатністю критики до власного стану, та щодо скоєного, необхідністю постійного щоденного прийому підтримуючого лікування під контролем, без якого є високий ризик загострення психічного захворювання, поліморфних епінападів з станами зміненої свідомості, дисфоричного збудження, афективних реакцій, амбулаторних автоматизмів на фоні вираженого психоорганічного синдрому по апато- астенічному типу, а також відсутністю близьких родичів, що готові були б здійснювати нагляд за пацієнтом, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Захисник особи відносно якої розглядається питання про продовження примусових заходів медичного характерну адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

У судовому засіданні хворий ОСОБА_7 не заперечив щодо заяви Комунального закладу, вважає, що йому слід підлікуватися.

Лікуючий лікар у судовому засіданні заяву підтримав просив таку задовольнити.

Прокурорка у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилася, просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 04.08.2020 до даного часу перебуває ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2020, до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, які востаннє продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.02.2023р.

23.06.2023 ОСОБА_7 оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 133 від 23.06.2023), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , 1960 р.н., страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості та поведінки з вираженим психоорганічним синдромом та поліморфними припадками в анамнезі. У зв`язку з наявними явищами госпіталізму, недостатністю критики до власного стану, та щодо скоєного, необхідністю постійного щоденного прийому підтримуючого лікування під контролем, без якого є високий ризик загострення психічного захворювання, поліморфних епінападів з станами зміненої свідомості, дисфоричного збудження, афективних реакцій, амбулаторних автоматизмів на фоні вираженого психоорганічного синдрому по апато- астенічному типу, а також відсутністю близьких родичів, що готові були б здійснювати нагляд за пацієнтом, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурорки, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статями 19 Закону України «Про надання психіатричної допомоги», ст. 95 КК України та статтями 369 - 372, 376, 512, 514 КПК України,-

П о с т а н о в и в:

Заяву заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння , передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21 липня 2023 року об 08 год. 30 хв. в залі судового засідання Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя ОСОБА_10