Справа № 569/5805/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000548 від 16.02.2023 відносно ОСОБА_3 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 16.12.2022 близько 12 год. 00 хв., відбуваючи покарання в державній установі «Городоцький виправний центр (№ 131)», на підставі наказу начальника установи № 345/АГ-22 від 16.12.2022 про надання дозволу на короткочасний виїзд засудженому для лікування в медичному закладі, покинув межі виправного центру для проходження лікування в КЗ «Рівненський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр» Рівненської обласної ради (раніше КЗ «Рівненський обласний протитуберкульозний диспансер» Рівненської обласної ради), що за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 108А.

Надалі він, будучи письмово ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду, 15.02.2023 близько 20 години 45 хвилин, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, перервав лікування та самовільно покинув вказаний медичний заклад і до установи виконання покарань без поважних причин не повернувся.

Оскільки закінчення порядку короткочасного виїзду не було обмежено в часі і залежало від лікарської установи, де він проходив лікування, тому строк дії був закінчений діями самого засудженого, без погодження або дозволу з медичними працівниками Рівненського обласного фтизіопульмонологічного медичного центру.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у самовільному залишенні місця обмеження волі визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Показав, що він відбував покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Городоцький виправний центр ( № 131)». Був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, правами та обов`язками, а також попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за самовільне залишення місця обмеження волі. Однак 16.12.2022 близько 12 год. 00 хв, покинув межі виправного центру для проходження лікування в КЗ «Рівненський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр» Рівненської обласної ради, що за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 108А. 15.02.2023 близько 20 години 45 хвилин, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, перервав лікування та самовільно покинув вказаний медичний заклад і до установи виконання покарань без поважних причин не повернувся.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 390 КК України, як неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено та судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує, що підсудний є раніше судимий, на сьогоднішній день відбуває покарання у виді обмеження волі та невідбутий срок покарання становить 1 (один) рік 11 місяців обмеження волі, тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням положень ст. 71, ст. 72 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.02.2021.

Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити із врахуванням ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1