Провадження № 1-кс/202/6754/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000219 від 17.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.255-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Дніпропетровську, раніше неодноразово судимому, непрацюючому, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 17.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.255-1, ч. 1 ст. 255-3 України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, зокрема: 27.04.2004 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до одного року 3 місяців позбавлення волі; 31.08.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, 06.11.2015 року Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, в установах виконання покарань, ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, підтримуючи злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед засуджених як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу. Крім того, перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, в установах виконання покарань, ОСОБА_5 був обізнаний про злочинну ієрархію осіб, які відбувають покарання чи утримуються в установах виконання покарань, розумів хто з засуджених осіб має можливість покращити чи погіршити умови відбування покарання, хто має доступ до наркотичних засобів, чи вчинити вплив на інших осіб.

Так, згідно з вимогами статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені зобов`язані, в тому числі: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України; неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Крім цього, згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій.

Так, ОСОБА_5 достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, набув статусу суб`єкта підвищеного злочинного впливу та у подальшому поширив вказаний злочинний вплив за наступних обставин.

ОСОБА_5 , нехтуючи вказаними обов`язками засуджених та з метою здобуття і укріплення авторитету серед осіб негативної спрямованості, які утримувалися у виправних установах, неодноразово порушував режим утримання, за що піддавався заходам стягнення адміністрацією установ. Внаслідок даних порушень, у тому числі зберігання мобільного телефону в установі виконання покарань, порушення розпорядку дня, порушення форми одягу, порушення локалізації, не виконання команд, нетактовна поведінка ОСОБА_5 також здобув повагу і авторитет серед засуджених.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, у невстановлений час, але не пізніше 02.11.2021 познайомився з ОСОБА_7 , з яким підтримував дружні стосунки.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2021 утримувався під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань» № 4 у зв`язку з підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні №0000741 від 02.10.2020 року (обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська, справа № 205/736/22 провадження № 1-кп/205/548/22).

Так, ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, завдяки авторитету та іншим особистим якостям та можливостям здійснює злочинний вплив і координує злочинну діяльність інших осіб, які здійснюють злочинний вплив, у тому числі в установі виконання покарань - ДУ «ДУВП №4», 02.11.2021 об 11:02 годині, перебуваючи на території ДУ «ДУВП» № 4 за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, з мобільного терміналу з сім-карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 здійснив дзвінок на мобільний термінал ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , яким користувався раніше знайомий ОСОБА_5 .

Усвідомлюючи, що завдяки авторитету, який здобув ОСОБА_5 за періоди перебування в установах виконання покарань, особистим якостям та можливостям, останній може посприяти покращенню умов перебування ОСОБА_7 у ДУ «ДУВП №4», забезпечити лояльне ставлення до нього з боку інших ув`язнених, а також посприяти забезпеченню його наркотичними засобами, у ході телефонної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про зміну локації, де він утримувався та попросив ОСОБА_5 здійснити вплив на інших засуджених, що мають злочинний вплив, з метою покращення умов його утримання та сприятливого відношення з боку інших осіб, що відбувають покарання.

Того ж дня, о 11 год. 02 хв., ОСОБА_5 , отримавши таке звернення від раніше знайомого ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Дніпро (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, реалізуючи свій умисел, направлений на поширення в суспільстві злочинного впливу, вчинене в установі виконання покарань, протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, усвідомлюючи, що за допомогою власного авторитету зможе допомогти у вирішенні вказаних вище питань, відповів ОСОБА_7 згодою на таке звернення та поширення злочинного впливу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України, вчинене в установі виконання покарань, ОСОБА_5 , 02.11.2021 о 11 год. 04 хв., перебуваючи на території м. Дніпро (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), з мобільного терміналу ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 здійснив дзвінок на мобільний термінал з сім-карткою ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , яким користувався раніше знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який станом на 02.11.2021 відбував покарання у ДУ «ДУВП №4» та перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу. У ході телефонної розмови ОСОБА_5 , повідомив про місце перебування його знайомого ОСОБА_7 на території ДУ «ДУВП №4» та надав вказівку створити йому нормальні умови проживання, а також висловив вимогу забезпечити лояльне ставлення до нього з боку інших ув`язнених, мотивуючи це тим, що він зробив «багато добра», а також спонукав забезпечити ОСОБА_7 наркотичними засобами. За результатами таких дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 виразив готовність виконувати вимоги, настанови та вказівки ОСОБА_5 , який перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України, вчинене в установі виконання покарань, ОСОБА_5 , 02.11.2021 о 17 год. 12 хв., перебуваючи на території м. Дніпро (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), на мобільний термінал ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 прийняв дзвінок від невстановленої особи, яка користувалась мобільним терміналом з сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_5 . У ході телефонної розмови ОСОБА_5 , використовуючи свій авторитет, виразив настанови і вказівки невстановленій особі, яка відбувала покарання у ДУ «ДУВП №4», щодо сприятливого ставлення до ОСОБА_7 , а також підтвердив його «порядний статус» у кримінальному середовищі, та повідомив той факт, що ОСОБА_7 до моменту взяття під варту «за командою та без промахів» передавав в установу відбуття покарання наркотичні засоби. За результатами таких дій ОСОБА_5 невстановлена особа, яка відбувала покарання, виразила готовність виконувати вимоги, настанови та вказівки ОСОБА_5 , який перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

Таким чином, ОСОБА_5 , у листопаді 2021 року, маючи відповідний злочинний статус, тобто особи, яка поширює злочинний вплив у статусі суб`єкта підвищеного впливу, умисно, протиправно, маючи звернення ОСОБА_7 , шляхом телефонних розмов, поширив злочинний вплив з метою створення ОСОБА_7 нормальних умов проживання в ДУ «Дніпровській установі виконання покарань» № 4, забезпечення лояльного ставлення до нього з боку інших ув`язнених, а також забезпечення ОСОБА_7 наркотичними засобами.

Таким чином, ОСОБА_7 , 02.11.2021, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, звернувся до суб`єкта підвищеного впливу ОСОБА_5 з метою створення ОСОБА_7 нормальних умов проживання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань» № 4, забезпечення лояльного ставлення до нього з боку інших ув`язнених, а також забезпечення ОСОБА_7 наркотичними засобами.

У свою чергу, ОСОБА_5 , 02.11.2021, використовуючи свій авторитет, особисті якості та можливості, вчинив умисні дії, які сприяли злочинній діяльності інших осіб, тим самим здійснив злочинний вплив і координацію злочинної діяльності інших осіб, які здійснюють злочинний вплив в установі виконання покарань.

14.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.255-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки, є необхідність в обранні підозрюваному безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що і просив суд.

У судовому засіданні прокурор та слідчий доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як він не погоджується з обґрунтованістю підозри щодо нього і вважає, що не вчиняв ніяких злочинних дій. Крім того зазначив, що усі заявлені у клопотанні ризики є лише припущенням сторони обвинувачення. Просив у задоволенні клопотання відмовити або обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію підозрюваного, надала матеріали, які характеризують ОСОБА_5 та додатково пояснила, що прокурором не доведена а ні обґрунтованість підозри, а ні наявність ризиків. Крім того, просила слідчого суддю під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу врахувати, що ОСОБА_5 має подяку за великий внесок на підтримку потребуючих допомоги дітей-сиріт та осіб з інвалідністю. Просила у задоволенні клопотання відмовити або обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000219 від 17.02.2023.

14.08.2023 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.255-1 КК України, за обставин викладених вище.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

У судовому засіданні прокурором доведене, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбачених ч.3 ст.255-1 України, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме: даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; висновком експерта від 19.06.2023 № 19203/23-36 за результатами проведення судової семантико-лінгвістичної експертизи; протоколами допиту свідків від 26.06.2023 тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Як вбачається з пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини 7 статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (стаття 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні. Отже з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі.

Також слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 3 ст. 255-1 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_5 покинути територію України свідчить те, що він не є військовозобов`язаним, міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання не має, нерухомого майна у м. Дніпрі не має, але при цьому має широке коло знайомств серед осіб, які відбували покарання, а отже за допомогою дружніх зв`язків має змогу переховуватися у бідь-якому регіоні України.

Крім того, у судовому засіданні прокурором та слідчим доведене, що обґрунтовано існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, так як він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різної спрямованості. Офіційно не працює, а отже немає сталого доходу, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин корисливої спрямованості.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Також слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: у разі визнання вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину, йому загрожує відбування покарання у вигляді позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за місцем постійного проживання; позитивні характеристики; наявність судимостей, а також статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Однак, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: фактичні обставини вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; наявність обвинувачення у іншому кримінальному провадженні, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)» підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят днів) днів, а саме з 14 серпня 2023 року по 12 жовтня 2023 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 13.10.2023 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 805 200 грн. 00 коп. (вісімсот п`ять тисяч двісті грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)».

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 16.08.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1