Справа № 463/2218/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/559/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2023 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 23.03.2023,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2023 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_6 від 23.03.2023.

Скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що 23.03.2023 він подав на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, заяву про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 382 КК України через невиконання судового рішення. Однак всупереч вимогам закону відомості про зазначене в ЄРДР не внесено.

Слідчий суддя своє рішення мотивувала тим, щоне будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із законом, яким не є закон про кримінальну відповідальність. Із змісту заяви ОСОБА_6 від 23.03.2023 слідує, що не виконується ухвала суду від 01.07.2022 про зобов`язання працівників поліції внести відомості до ЄРДР.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу про задоволення в повному обсязі вимог його скарги від 23 .03.2023.

Строк апеляційного оскарження пропустив, оскільки копію отримав нарочно тільки 12.05.2023.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та постановлення нової ухвали про відкриття провадження за його скаргою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки слідчого судді стосовно підстав відмови у задоволені його скарги не відповідають вимогам закону.

ОСОБА_6 на розгляд апеляційної скарги не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, будь-яких клопотань, до початку розгляду справи по суті, в суд апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Коли у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частина 2 ст. 382 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

У суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження покликання в апеляційній скарзі щодо невиконання ухвал слідчого судді.

Суду першої інстанції слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР, з дислокацією у м. Львові, ОСОБА_7 надано заперечення на скаргу в якій зазначено, що у задоволені скарги ОСОБА_6 від 23.03.2023 відмовлено , оскільки слідчим в ході розгляду скарги не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.(а.с.19).

Крім того слідчий суддя наголосив в ухвалі, що заявником не наведено обставин на підтвердження фактичних даних, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. Зокрема, взагалі не наведено даних про ознаки злочину, суб`єктів такого. Наведені в скарзі відомості не вказують на ознаки злочину.

З також думкою погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.303, 309, 392, 405, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2023 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 23.03.2023 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: