ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/536/23 Справа № 243/3217/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м.Кривий Ріг

03 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції з

приміщенням ДУ «Вінницька установа

виконання покарань (№1)»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченогоОСОБА_8 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000127 від 11.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м.Амвросіївка Донецької області, громадянина України, який не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше судимий:

- 11 листопада 1998 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ст.ст. 44, 86-1,ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81 ч.1 ст. 89 ч.1 ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 10.08.2001 року на підставі Закону України "Про амністію";

- 10 квітня 2003 року Слов`янським міським судом за ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.05.2006 року умовно-достроково, не відбутий строк 2 місяці 11 днів;

- 20 листопада 2009 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24 жовтня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 152, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 152, ч.2ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29 вересня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 07.11.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 09 січня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 395, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту;

- 10 липня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст.ст. 71,72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 12.01.2021 року мовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 22 дні,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та остаточно призначено покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 років 3 місяців, вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 11.02.2021 року у період часу з 11 години до 14 години 30 хвилин (більш точний час під час судового слідства не виявилось можливим встановити), ОСОБА_8 проходив повз території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 11.02.2021 року у період часу з 11 години до 14 години 30 хвилин (більш точний час під час судового слідства не виявилось можливим встановити), ОСОБА_8 діючи повторно, умисно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, не встановленим судовим слідством шляхом незаконно проник до домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу незаконно перебуваючи на подвір`ї вказаного вище домоволодіння ОСОБА_8 діючи повторно, таємно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадання чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, руками демонтував віконну раму будинку АДРЕСА_2 , через яку проник до будинку, звідки викрав належне ОСОБА_9 майно, після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 408 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що він не вчиняв інкриміноване йому діяння, а справа сфальсифікована. Зазначає, що він ніколи не знаходився на території будинку. Зазначає, що до нього правоохоронними органами застосовувались недозволені методи. Вказує на відсутність доказів, що він знаходився на місті вчинення злочину, відсутні відбитки пальців, фотографії зроблені вже після затримання. Вважає, що всі докази були зроблені після його затримання. Вказує, що при затриманні він був п`яний та у нього при собі нічого не було і його відпустили. Також вказує, що телефон він купував на ринку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 , його вина підтверджується письмовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, факт вчинення таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло підтверджується витягом з ЄРДР за №0000127 внесені відомості 11.02.2021 року, а саме: правова кваліфікація ч. 3 ст. 185 КК України, 11.02.2021 року до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що 11.02.2021 року близько 15 години невідома особа проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_9 , чим спричинила матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Пошкодження дверей та вікна, розбите скло та порушення порядку речей, що свідчить про факт таємного проникнення у житло підтверджується протоколом огляду місця події та фототаблиці до нього від 11.02.2021 року, звідки викрадено майно потерпілої вбачається, у домоволодінні АДРЕСА_2 .

Перебування ОСОБА_8 , саме біля домоволодіння потерпілої у період часу, коли здійснення крадіжка майна останньої, підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2021 та 25.02.2021 року свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 впізнали особу, яким виявився ОСОБА_8 , якого вони бачили біля будинку АДРЕСА_2 11.02.2021 року приблизно о 14 години 30 хвилин, тримаючи в руках дві коробки. Впізнали його за віком, формою обличчя, очей.

Факт вчинення вказаної крадіжки саме ОСОБА_8 , поміж іншого підтверджується заявою ОСОБА_8 від 25.02.2021 року щодо добровільної видачі співробітникам поліції мобільного телефону «Siemens AX-75», які він викрав у будинку АДРЕСА_2 .Який визнаний речовим доказом та переданий потерпілій, відповідно до постанови про визнання та залучення речових доказів. Висновком експерта № 347 від 17.02.2021 року встановлена вартість викраденого телефону у потерпілої, також зазначеним висновком визначена вартість іншого викраденого майна, зокрема олії марки «Сватово», коробки та пляшки від якої знайдено у домоволодінні АДРЕСА_3 , згідно з протоколом огляду місця події та фото таблиці до нього від 11.02.2021 року.

З урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірки на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини саме ОСОБА_8 у вчинені таємного викрадення чужого майна, вчинену повторно, поєднану з проникненням в житло, за правовою кваліфікаціє ч. 3 ст. 185 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо оспорювання фактичних обставин кримінального правопорушення та причетності ОСОБА_8 до крадіжки, необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На перевірку доводів апеляційної скарги про застосування щодо ОСОБА_8 недозволених методів досудового розслідування та здійснення на нього впливу зі сторони працівників правоохоронних органів, апеляційним судом ухвалою від 10.08.2021 року доручено проведення перевірки за вказаним фактом.

За результатами проведення перевірки постановою старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_13 від 13.12.2021 року закрито кримінальне провадження внесене в ЄРДР за ч. 2 ст. 365 КК України. Під час проведення вказаного досудового розслідування допитаний свідок ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які є працівниками ВП №4 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області. За результатами аналізу зібраних доказів не встановлено достатніх даних, які б давали підстави для повідомлення працівникам ВП №4 (м. Слов`янськ) Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області про підозру.

Доводи обвинувачення про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження є необґрунтованими та надуманими, оскільки встановлення наявності або відсутності вини та причетності особи до інкримінованого кримінального правопорушення проводиться на підставі сукупності усіх наявних даних, що в даному випадку беззаперечно дає підстави вважати, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази, у своїй сукупності беззаперечно вказують на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила таємне викрадення цього майна, поєднане з проникненням у житло потерпілої ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченого, що він телефон потерпілої купив на ринку, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді, оскільки не підтверджені належними доказами, разом з цим перебування саме ОСОБА_8 у домоволодінні потерпілої та вчинення крадіжки, підтверджується належними та допустимими доказами, які обґрунтовано покладені в основу вироку, таку позицію обвинуваченого колегія суддів розцінює як спробу ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за тотожні корисливі злочини проти власності до реальної міри покарання, а тому обвинувачений усвідомлює вид та умови відбування ним призначеного покарання за оскаржуваним вироком.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на час вчинення злочину не працював, суспільно-корисною працею не займався, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо. Обставинни, що пом`якшують та обтяжують покарання щире каяття та рецидив злочинів, відповідно.

Колегією суддів враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічні корисливі злочини проти власності, скоїв новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, тобто на шлях виправлення не став, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень та суспільно-небезпечних діянь.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання, яке є мінімальним, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, є справедливим, необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді