Провадження 1-в/193/152/23
У Х В А Л А

іменем України

08 вересня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2023 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив. Має стійкі наміри повернутися до правослухняної поведінки у суспільстві, працювати автомеханіком, дбати про свою малолітню дочку, а у разі необхідності вступити до лав Збройних Сил України для захисту держави від країни-агресора.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що засуджений офіційно працевлаштований, за час відбуття покарання у Софіївській ВК-45 характеризується позитивно, має 3 заохочення, стягнень не має, тому вважає, що останній довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбуття покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання засудженого ОСОБА_5 , вважає, що останній не досяг мети виправлення, тому ще потребує стороннього нагляду в умовах ізоляції.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Після цього його також було засуджено Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06.04.2022 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 02.09.2020. Кінець строку: 02.03.2024.

Станом на 08.09.2023 засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (2 роки і 4 місяці). Невідбута частина покарання складає 05 місяців і 24 дні позбавлення волі.

При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений з 02.09.2020 утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарання (№ 3)», де характеризувався вкрай негативно, зокрема мав 4 стягнення за порушення режиму утримання, тоді як жодних заохочень там не мав.

З 09.09.2022 міру кримінального покарання став відбувати у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у ній ОСОБА_5 характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 3 заохочення, отримані ним у вигляді подяк за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. За станом здоров`я є працездатним, офіційно працює підсобним робітником відділення СПС. При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна та предметів якими користується. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться добросовісно. Дотримується правил пожежної безпеки. У стосунках з персоналом установи виконання покарань випадків не тактовної поведінки не допускає.

Зарахований до програми диференційованого впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Заходи виховного впливу відвідує регулярно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. На профілактичному огляді не перебуває.

За вироками судів має невідшкодовані процесуальні витрати, на загальну суму 12258,75 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. За висновком характеристики засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення.

Одночасно, з матеріалів подання та особової справи засудженого вбачається, що окрім перелічених вище судимостей ОСОБА_5 , за яким він наразі відбуває покарання, останній також 07.07.2015 був засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2022 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194-1, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 19.10.2018 був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік, 5 місяців і 14 днів.

Відтак, судом під час відбуття ОСОБА_5 попереднього покарання вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення, проте засуджений на шлях виправлення не став і після дострокового звільнення, як видно з вироків судів від 11.02.2021 та 06.04.2022, відразу за спливом строку УДЗ вчинив 12 епізодів крадіжок з проникненням у житло чи інше сховище, за які він і відбуває теперішнє покарання, за такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння злочинів проти власності.

Крім того, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вже зазначалося вище, суд враховує поведінку засудженого не тільки у Софіївській ВК-45, а за увесь період відбування ним покарання. Між тим, утримуючись у слідчому ізоляторі ОСОБА_5 4 рази порушував режим утримання, всі у 2021 році, за що рівну кількість разів піддавався дисциплінарним стягненням, при цьому не тільки у вигляді доган, а й одного разу (19.11.2021), у вигляді найсуворішого стягнення - карцеру 10 діб за невиконання законних вимог адміністрації установи. У 2022 році засуджений з одного боку порушення режиму утримання вже не допускав, але і будь-якими позитивними діями не відзначався. Лише у 2023 році, на протязі півроку (10.01., 14.04. та 14.07.) його було заохочено у вигляді подяк за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за відповідними квартальними підсумками. Відтак, наявність трьох заохочень при попередніх чотирьох стягненнях, які хоча і погашені за строками давності, проте на переконання суду, ще не свідчать про безумовне виправлення ОСОБА_5 .

Також, з матеріалів провадження вбачається, що засудженим не сплачено процесуальні витрати, визначені за вироками суду, при цьому матеріали провадження не містять відомостей щодо вжиття засудженим будь-яких заходів для їх погашення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований в умовах виправної колонії та отримував заробітну плату.

З огляду на викладене, засуджений справді впевнено крокує до свого виправлення, однак для досягнення цілей покарання ОСОБА_5 ще потребує нагляду з боку адміністрації установи в умовах ізоляції від суспільства.

Відтак, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання та з огляду на тяжкість вчинених ним злочинів, його попередню судимість та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 12.09.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1