В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості від 09.08.2023 року у кримінальному провадженні № 1-кп/308/1201/22 (справа № 308/15909/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 06.09.2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, командира кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), перебуваючи на посаді командира кулеметного взводу 1 механізованого батальйону зазначеної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 25.04.2022 не повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з лікувального закладу, покинувши місце лікування КНП «Міська клінічна лікарня № 4» яка знаходиться за адресою: вул. Ближня, 31, м. Дніпро та 28.04.2022 прибув на територію Ужгородського району Закарпатської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, до моменту його виявлення 06.09.2022 працівниками правоохоронних органів Закарпатської області.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Угода про визнання винуватості від 09.08.2023 року була укладена між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Сторонами погоджено, що ОСОБА_4 зобов`язується добровільно передати для потреб Збройних Сил України грошові кошти в сумі внесеної за нього застави - 198480 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень).

З огляду на значний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, враховуючи співпрацю обвинуваченого ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення, з урахуванням положень ст. ст. 50, 51, 63, 65, 66, 70, 75 Кримінального кодексу України, сторони якими затверджено угоду, просять суд призначити ОСОБА_4 за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років як основне покарання.

Також в порядку ст. ст. 54, 77 КК України, сторони якими затверджено угоду, просять суд призначити ОСОБА_4 за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України додаткове покарання у виді - позбавлення військового звання.

В той же час, з огляду на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 як до, так і після вчинення злочинних дій, з урахуванням пом`якшуючих обставин а саме: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину шляхом надання інформації яка не була відома слідству під час здійснення досудового розслідування, вчинення останнім кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме, ОСОБА_4 , отримавши контузію в ході бойових дій, під час лікування, отримав інформацію що його матір загинули в м. Маріуполь під час обстрілів, враховуючи що ОСОБА_4 добровільно передає для потреб Збройних Сил України грошові кошти в сумі внесеної за нього застави - 198480 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), раніше не судимий, згідно досудової доповіді вбачається можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, сторони дійшли згоди та просять суд звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно погоджується на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно погодився на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України (у редакції станом на 06.09.2022 року дату виявлення триваючого кримінального правопорушення) передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

При цьому ч. 1 ст. 75 КК України була викладена у наступній редакції: «Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому ч. 1 ст. 75 КК України у редакції, яка діє станом на час винесення вироку у цьому кримінальному провадженні не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки вона іншим чином погіршує становище особи, відтак не має зворотної дії в часі.

Вказане кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, відтак угода про визнання винуватості може бути укладена у цьому кримінальному провадженні.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області, громадянин України, українець, з вищою освітою, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично зареєстрований та проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , командир кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.

Виходячи з викладеного, та враховуючи, що за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2023 року було заставу в сумі 198 480,00 (Сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 копійок), внесену ОСОБА_6 за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області № НОМЕР_2 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2022 року у справі № 308/11849/22, повернуто та за вказівкою заставодавця перераховано на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: Банк: Національний банк України МФО 300001, Рахунок № НОМЕР_3 , , Отримувач: Національний банк України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 09.08.2023 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід також покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Як зазначено у ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Відтак, на підставі ст. 54, 77 КК України слід також призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України додаткове покарання у виді - позбавлення військового звання.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475, 394, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 09.08.2023 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 54, 77 КК України призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України додаткове покарання у виді - позбавлення військового звання.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1