Провадження № 1-кп/537/216/2023
Справа № 537/2118/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

н/л потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників

ОСОБА_7 - ОСОБА_9 ,

ОСОБА_8 - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000268 від 17 квітня 2023 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, статусу учасника АТО та ліквідатора наслідків ЧАЕС не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається таким , що не має судимості,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Житомира, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, статусу учасника АТО та ліквідатора наслідків ЧАЕС не маючої, без місця реєстрації та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України КК України вважається такою, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 16.04.2023 близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи біля будинку 43а по вул. Ст. лейтенанта Кагала в м. Кременчуці помітили потерпілого ОСОБА_5 , де у них виник умисел на заволодіння його майном. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 супроводжували потерпілого на відстані близько 30 метрів по вул. Шевченка. В подальшому, наздогнавши ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою підійшли до потерпілого ОСОБА_5 для нападу з метою заволодіння його майном.

ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану введеного на всій території України відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Закону України № 2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, попередньо діставши з кишені власної куртки правою рукою металевий предмет з загостреним краєм, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 та схопив потерпілого лівою рукою за куртку в області грудей, а правою рукою в цей час приставив металевий предмет з загостреним краєм до шиї потерпілого ОСОБА_5 , та висловив погрозу нанесення вказаним предметом тілесних ушкоджень, а саме сказав потерпілому «давай 500 гривень або я проткну тобі нирку», вказані погрози потерпілий сприйняв як реальну загрожу життю та здоров`ю.

В цей час, ОСОБА_8 , підійшла до потерпілого та схопила останнього правою рукою за куртку. Після того як ОСОБА_5 повідомив, що в нього відсутні такі кошти, ОСОБА_7 не припиняючи свою злочинну діяльність продовжував погрожувати потерпілому тримаючи загострений предмет біля шиї, а ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розуміючи, що потерпілий не може чинити опору, відкрито, з шиї потерпілого ОСОБА_5 заволоділа його сумкою «Moltani» чорного кольору із шкіро-замінного матеріалу вартістю 265 гривень 99 копійок, в якій знаходились, павербанк «Baseus 15 W» вартістю 449 гривень 23 копійки, 5 банківських карток, ID-картка громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , зарядний пристрій «Samsung» моделі «ЕР-ТА200 100-240V» від мобільного телефону «Samsung Galaxy A30» вартістю 291 гривня 07 копійок, після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1006 гривень 29 копійок.

Своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин: 16.04.2023 близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи біля будинку 43а по вул. Ст. лейтенанта Кагала в м. Кременчуці помітили потерпілого ОСОБА_5 , де у них виник умисел на заволодіння його майном. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 супроводжували потерпілого на відстані близько 30 метрів по вул. Шевченка. В подальшому, наздогнавши ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою підійшли до потерпілого ОСОБА_5 для нападу з метою заволодіння його майном.

ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану введеного на всій території України відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Закону України № 2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який попередньо діставши з кишені власної куртки правою рукою металевий предмет з загостреним краєм, підійшов до ОСОБА_5 та схопив потерпілого лівою рукою за куртку в області грудей, а правою рукою в цей час приставив металевий предмет з загостреним краєм до шиї потерпілого ОСОБА_5 , та висловив погрозу нанесення вказаним предметом тілесних ушкоджень, а саме сказав потерпілому «давай 500 гривень або я проткну тобі нирку», вказані погрози потерпілий сприйняв як реальну загрожу життю та здоров`ю, та ОСОБА_8 , підійшовши до потерпілого, схопила останнього правою рукою за куртку з передньої сторони.

Після того як ОСОБА_5 повідомив, що в нього відсутні такі кошти, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розуміючи, що потерпілий не може чинити опору, відкрито, з шиї потерпілого ОСОБА_5 заволоділа його сумкою «Moltani» чорного кольору із шкіро-замінного матеріалу вартістю 265 гривень 99 копійок, в якій знаходились павербанк «Baseus 15 W» вартістю 449 гривень 23 копійки, 5 банківських карток, ID-картка громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , зарядний пристрій «Samsung» моделі «ЕР-ТА200 100-240V» від мобільного телефону «Samsung Galaxy A30» вартістю 291 гривня 07 копійок, після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1006 гривень 29 копійок.

Своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю та вказав, що буде надавати показання по суті справи.

Захисник ОСОБА_9 вважав за необхідне проводити судовий розгляд в загальному порядку, обвинувачений підтримав думку захисника.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнала повністю та вказала, що буде надавати показання по суті справи.

Захисник ОСОБА_10 вважала за необхідне проводити судовий розгляд в загальному порядку, обвинувачена підтримала думку захисника.

Прокурор, враховуючи думку учасників кримінального провадження не заперечував проти загального порядку судового розгляду даного кримінального провадження.

Потерпілий та законний представник потерпілого підтримали думку прокурора.

Суд, враховуючи думку обвинувачених, їх захисників, думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого визнав доцільним проведення судового розгляду в загальному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 16.04.2023 року близько 19 години 30 хвилин, коли вже були сумерки, він перебував на вул. Шевченка в м. Кременчуці та в подальшому прямував до перехрестя вулиць Покровська та Петлюри, де до нього підійшов зпереду зліва, як він потім взнав ОСОБА_7 та запитав, як пройти на вул. Г. Ірінєєва. При цьому, останній схопив його лівою рукою за куртку та вимагаючи 500 грн., кажучи, що в іншому випадку «проколю почку», приставивши праву руку, в якій він тримав холодний гострий металевий предмет, який міг бути невеликий шмат металу, який він візуально не бачив, тільки кінчик стирчав, іншою рукою біля шиї з лівої сторони в районі сонної артерії. В цей час до них, тобто в момент погрози його життю, яку він сприймав реально, підійшла, як він потім взнав ОСОБА_8 і коли ОСОБА_7 тримав свою руку з металевим предметом біля його шиї, остання почала дивитись вміст його сумки, яка висіла у нього через ліве плече та потім зняла сумку та забрала з собою та пішла по вул. Покровській. При цьому, поліетиленовий пакет, який він тримав у руці вона не дивилась. ОСОБА_8 підійшовши до нього спереду справа могла чути погрози ОСОБА_7 , а саме слова проколоти почку. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли в сторону ринку, а він одразу зателефонував до поліції. Таким чином в нього забрали сумку з речами, деякі речі повернув слідчий, пропав павербанк, але матеріальну шкоду відшкодовано та претензій до обвинувачених не має. Припускає, що ОСОБА_8 могла бачити металевий предмет, який ОСОБА_7 приставив йому до шиї, так як ОСОБА_7 прибирав цей предмет для того, щоб ОСОБА_8 могла зняти у нього сумку, яку висіла через плече спереду збоку біля пояса. На даний час будь яких претензій до обвинувачених не має. Повністю підтвердив свої показання, які він надав під час проведення слідчого експерименту за його участі. Стосовно міри покарання підтримує думку прокурора, але покладається на розсуд суду, не заперечує проти повернення йому особистих речей.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме вчинив грабіж майна потерпілого та по суті показав, що 16.04.2023 року у вечірній час він разом зі знайомою ОСОБА_8 гуляли по місту по вул. Шевченка. Він не може пояснити, як так сталося, що на перехресті вулиць Шевченка та Покровської м. Кременчука, він підійшов до потерпілого та приставив металевий предмет, яким був металевий ригельний ключ від під`їзду долиною близько 10 см та шириною близько 2-3 см, який тримав в правій руці чи до шиї чи до боку, зараз не пам`ятає, потерпілого, вимагаючи у останнього гроші, яку суму, зараз не пам`ятає, можливо 500 грн. та погрожуючи проколоти почку. Потерпілий відповів, що в нього немає таких грошей та показав вміст сумки. Під час висловлених ним словесних погроз потерпілому до них підійшла ОСОБА_8 та зняла сумку, яка висіла через плече у потерпілого, після чого він з ОСОБА_8 пішли в бік центру надання адмінпослуг та потім додому. В подальшому речі потерпілого були вилучені при обшуку в місці його проживання. ОСОБА_8 могла чути його погрози потерпілому, так як стояла при цьому близько метра від них. Щодо металевого предмету, який він тримав у руці біля шиї потерпілого, вона могла не бачити. Після розбою він з ОСОБА_8 зразу пішли додому по місцю проживання, де обговорювали цю подію. При обшуку він добровільно повідомив поліції де знаходяться в квартирі речі потерпілого, які поліція вилучила.

В подальшому уточнив, що обставини вчинення розбою повністю відповідають обставинам, які вказані в обвинувальному акті, в тому числі, що побачивши потерпілого він з ОСОБА_8 домовились забрати у останнього сумку, що і вчинили при обставинах, які вказані в акті. Щиро розкаюється в скоєному, запевняє, що не мав наміру спричинити шкоду потерпілому, прохає його суворо не карати та застосувати ст.69 КК України, врахувати, що шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна та відшкодування вартості павербанку та що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а мати в травні 2023 року перенесла інсульт, запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде, прохає вибачення у потерпілого. Зараз не може пояснити чому він вчинив даний злочин.

Захисник ОСОБА_9 прохав врахувати щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю, добровільне повне відшкодування завданої майнової шкоди, наявність на його утриманні батьків пенсійного віку, їх стан здоров`я, що також можливо визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання та можливість застосування покарання із застосуванням ст..69 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і показала суду, що 16.04.2023 року близько 19 години 30 хвилин вона разом зі знайомим ОСОБА_7 гуляли по АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 йшов попереду, а вона трохи позаду в кількох кроках. Вона помітила потерпілого, який йшов по вулиці, до якого підійшов ОСОБА_7 та щось спитав у того, коли вона підійшла сама то почула, що ОСОБА_7 казав потерпілому щоб той давав гроші та бачила, що ОСОБА_7 щось тримав в руці біля шиї потерпілого та могла припускати, що то могли бути ключі від під`їзду. Вона при цьому, зняла сумку, яка висіла через плече у потерпілого, чи дивилась вона вміст сумки перед цим не пам`ятає. При цьому повідомила , що погоджується з показаннями потерпілого про обставини вчинення нею з ОСОБА_7 злочину відносно потерпілого.

В подальшому уточнила, що обставини вчинення розбою повністю відповідають обставинам, які вказані в обвинувальному акт, в тому числі, що побачивши потерпілого вона з ОСОБА_7 домовились забрати у останнього сумку, що і зробили. При цьому, вона чула погрози від ОСОБА_7 на адресу потерпілого , що буде погано та погрози щодо проколоти почку. Бачила в руках у ОСОБА_7 кінчик металевого предмету, який той тримав біля шиї потерпілого але по кінчику здогадалася, що то були ключі від під`їзду, які неодноразово бачила у ОСОБА_7 . Щиро розкаюється в скоєному, прохає її суворо не карати, застосувати покарання нижче від найнижчої межі, врахувати, що шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна та відшкодування вартості павербанку та запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде, прохає вибачення у потерпілого, не може пояснити чому вона вчинила даний злочин.

Захисник ОСОБА_10 прохала суд врахувати щире каяття обвинуваченої у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання та можливість застосування покарання із застосуванням ст.69 КК України .

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України вина останніх повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами по справі :

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_6 звернулася з даною заявою та вказала про обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_5 ( т.1,а.с.97);

- протоколом огляду місця події від 16.04.2023 року та фото таблиці до протоколу, згідно якого проведено огляд місця події поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_3 ( т.1, а.с.98-103);

- переглядом відеозапису за протоколом від 17.04.2023 року з скріншотами, згідно якого камерою відео спостереження, розташованої на фасаді магазину «Герда» за адресою : м. Кременчук, вул. Шевченка, 25 зафіксовано обставини перебування обвинувачених на вул. Шевченка в м. Кременчуці та потерпілого ОСОБА_5 ( т.1, а.с.104-106);

- впізнанням потерпілим ОСОБА_5 за протоколом впізнання від 18.04.2023 року з додатками до протоколу, згідно якого потерпілий впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 16.04.2023 року вчинив злочин відносно нього ( т.1, а.с.107-109);

- впізнанням потерпілим ОСОБА_5 за протоколом впізнання від 18.04.2023 року з додатками до протоколу, згідно якого потерпілий впізнав обвинувачену ОСОБА_8 як особу, яка 16.04.2023 року вчинила злочин відносно нього ( т.1, а.с.110-112);

- протоколом обшуку від 19.04.2023 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_2 , в ході якого останнім було видано та вилучено: (т.1, а.с.113-118);

- ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.02.2023 року , згідно якого надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено речі: візитницю (шкіряну) чорно-коричневого кольору (залежно від освітлення) із наступними речами: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_1 , банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , банківська картка «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_3 , картка «А- Банк» № НОМЕР_4 , картка «Райфайзен Банк» № НОМЕР_5 , картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , дисконтна карта 1 шт., візитні картки 3 шт., картка стартового пакету «Vodafone» № НОМЕР_7 , пластикова картка ніж 1 шт.; зв`язку ключів на сталевому кільці два металеві, один магнітний та брилок із шкіри коричневого кольору із надписом «Ісус мій Life»; металевий ключ (ригельний); білий зарядний пристрій «Самсунг» із дротом чорного кольору; сумку чорного кольору шкіряну із лямкою з надписом «Moltani» з рукавичками синього кольору із вставками жовтого кольору та надписом «Doloni» та полімерним пакетом із дротами в середині; чоловічу шкіряну куртку коричневого кольору, «Тrаpper»; олімпійку чорного кольору із вставкою сірого кольору «Lonn»; джинсові штани світло-синього кольору; куртку жіночу сірого кольору «Only»; кепку темно-синього кольору «Philipp Plein»; кросівки чорного кольору із вставками помаранчевого кольору ( т.1, а.с.119-120);

- слідчим експериментом за протоколом від 16.05.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показала про обставини вчинення злочину обвинуваченими відносно нього( т.1, а.с.121-126);

- розпискою від 14.06.2023 року, згідно якого законний представник потерпілого ОСОБА_6 отримала від захисника обвинуваченого ОСОБА_12 в якості відшкодування викраденого у її сина павербанку 500 грн. та матеріальних претензій до ОСОБА_7 не має ( т.1, а.с.127);

- арештом тимчасово вилученого майна, вилученого при проведенні обшуку за ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2023 року , а саме мобільного телефону « Самсунг білого кольору у вимкненому стані , який належить ОСОБА_7 ( т.1,а.с. 149- 150 );

- арештом тимчасово вилученого майна, вилученого при проведенні обшуку за ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2023 року, згідно якого накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом, а саме на візитницю (шкіряну) чорно коричневого кольору (залежно від освітлення) із наступними речами: банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , банківська картка «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_3 , картка «A-Банк» № НОМЕР_4 , картка «Райфайзен Банк» № НОМЕР_5 , картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , дисконтна карта 1 шт., візити картки 3 шт., картка стартового пакету «Vodafone» № НОМЕР_7 , пластикова картка ніж 1 шт. металевий ключ (ригельний); сумку чорного кольору шкіряну із лямкою з надписом «Moltani» рукавичками синього кольору із вставками жовтого кольору та надписом «Doloni» та полімерним пакетом із дротами в середині, які належать потерпілому ОСОБА_5 ;

накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом, а саме на чоловічу шкіряну куртку коричневого кольору, «Trapper»; олімпійку чорного кольору із вставкою сірого кольору «Lonn» джинсові штани світло-синього кольору; кепку темно-синього кольору «PhilippPlein»; кросівки чорного кольору із вставками помаранчевого кольору, які належать ОСОБА_7 ;

накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом, а саме на куртку жіночу сірого кольору «Only»; джинсові штани (жіночі) світло-синього кольору які належать ОСОБА_8 ;

накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом, а саме на зв`язку ключів на сталевому кільці два металеві, один магнітний та брилок із шкіри коричневого кольору із надписом «Ісус мій Life», білий зарядний пристрій «Самсунг» із дротом чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_5 ( т.1,а.с. 151-153);

- речовими доказами, які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року та належать потерпілому ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( т.1.а.с. 155 );

- речовими доказами - мобільним телефоном «Самсунг« білого кольору у ввімкненому стані, який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року ( т.1,а.с. 154 );

- заявою ОСОБА_5 про отримання від працівників поліції паспорту та мобільного телефону з дротом на зберігання ( т.1.а.с. 156 ).

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що незважаючи на повне визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, вина обвинувачених повністю підтверджується як показаннями самих обвинувачених, так і показаннями потерпілого та іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами по справі.

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного:

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд бере до уваги визнавальні показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повністю співпадають з показаннями потерпілого ОСОБА_5 щодо обставин вчинення злочину , не протирічать один одному.

При цьому, суд враховує, що потерпілий не бачив металевого предмету, яким міг бути ригельний ключ від під`їзду, який тримав у руці біля його шиї ОСОБА_7 , яким за словами ОСОБА_7 він не міг та не мав наміру спричиняти будь які пошкодження, однак бере до уваги, що потерпілий реально сприймав даний предмет, як ніж та реально сприймав погрозу його застосування.

Враховуючи всі досліджені судом докази, а саме показання обвинувачених, потерпілого, речові докази, тощо у їх сукупності прямо вказують на винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань обвинувачених, потерпілого, впізнанням по фото, речових доказів, тощо, що у їх сукупності прямо вказують на винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Всі докази на підтвердження доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 187 КК України, так як вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виходячи з критерію "поза розумним сумнівом", доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст. 7 КПК України, статтями, 50, 65-67 КК України. Відповідно до положень яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 187 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 , згідно вимоги ДІТ МВС України в силу ст..89 КК України вважається таким, що не має судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, працює неофіційно, по місцю проживання характеризується посередньо, перебуває на військовому обліку , має повнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем реєстрації має на утриманні батьків, які є особами похилого віку - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що підтверджується копіями пенсійних посвідчень( т.1,а.с. 128- 137).

Крім цього, суд бере до уваги, що мати ОСОБА_7 , особа похилого віку, в травні 2023 року перенесла ішемічний інсульт та має хронічні хвороби - ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти вінцевих артерій судин головного мозку 111 ступеню, що підтверджується випискою з історією хвороби( т.1,а.с.124).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої майнової шкоди.

Враховуючи викладене та наявність на утриманні батьків, які є особами похилого віку та матері, яка хворіє на тяжку хронічну хворобу, суд вважає за можливе визнати дану обставину такою, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.04.2023 року відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 року був змінений на тримання під вартою з 23.05.2023 року по 17.06.2023 року включно, при цьому ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 17.04.2023 року.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.06.2023 року в ході попереднього судового засідання запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою обрано з 07.06.2023 року до 06.08.2023 року включно.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, те, що ОСОБА_8 , згідно вимоги ДІТ МВС України в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, однак неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності та відбувала покарання в місцях позбавлення волі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатна, однак офіційно не працює, без зареєстрованого місця проживання, без міцних соціальних зв`язків, по місцю фактичного проживання характеризується посередньо, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб ( т.1.а.с.138- 143).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. При цьому, суд не може визнати такою обставиною відшкодування завданої шкоди, незважаючи на думку обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відшкодування завданої майнової шкоди шляхом сплати потерпілому 500 грн. в рахунок відшкодування вартості павербанку від обох обвинувачених, так як згідно розписки законного представника потерпілого ОСОБА_6 від 14.06.2023 року остання отримала вказані грошові кошти від захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та що остання не має матеріальних претензій саме до ОСОБА_7 (т.1.а.с.127). Тому суд оцінюючи відсутність матеріальних претензій потерпілого до обох обвинувачених, враховує ту обставину, що фактичне відшкодування завданої шкоди відбулося саме ОСОБА_7 .

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, засоби і спосіб, шкода, яка була завдана життю, здоров`ю та власності потерпілого, особи обвинувачених, думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченим в межах мінімальної санкції частини статті КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є особистою власністю обвинувачених, думку потерпілого, думку захисників, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, тощо, суд вважає, що виправлення обвинувачених а також запобігання вчиненню ними нових злочинів не можливі без реального відбуття ними покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винних і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

При цьому, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України та призначити останньому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи особу обвинуваченого, його сімейний стан, відношення до скоєного, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди , тощо.

Враховуючи обраний в ході судового розгляду відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та призначене покарання , суд вважає за необхідне залишити даний запобіжний захід відносно обвинувачених до вступу вироку в законну силу.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст. 66,67, 69 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

До вступу вироку в законну силу залишити відносно ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 03.07.2023 року. Зарахувати у строк відбутого покарання строк перебування під вартою з часу затримання в порядку ст. 208 КПК України з 17.04.2023 року по 19.04.2023 року та з 23.05.2023 року по 02.07.2023 року включно з розрахунку відповідно до ст.72 КК України один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватою за ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

До вступу вироку в законну силу залишити відносно ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 03.07.2023 року. Зарахувати у строк відбутого покарання строк перебування під вартою з часу затримання в порядку ст. 208 КПК України з 17.04.2023 року по 02.07.2023 року включно з розрахунку відповідно до ст.72 КК України один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази :

- мобільний телефон «Самсунг» білого кольору у ввімкненому стані, який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року та який належить ОСОБА_7 -конфіскувати в дохід держави;

- чоловічу шкіряну куртку коричневого кольору, «Trapper»; олімпійку чорного кольору із вставкою сірого кольору «Lonn» джинсові штани світло-синього кольору; кепку темно-синього кольору «PhilippPlein»; кросівки чорного кольору із вставками помаранчевого кольору, які належать ОСОБА_7 , які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року - конфіскувати в дохід держави за відсутності підстав для повернення власнику;

- куртку жіночу сірого кольору «Only»; джинсові штани (жіночі) світло-синього кольору, які належать ОСОБА_8 , які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року - конфіскувати в дохід держави за відсутності підстав для повернення власнику;

- візитницю (шкіряну) чорно коричневого кольору (залежно від освітлення) із наступними речами: банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , банківська картка «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_3 , картка «A-Банк» № НОМЕР_4 , картка «Райфайзен Банк» № НОМЕР_5 , картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , дисконтна карта 1 шт., візити картки 3 шт., картка стартового пакету «Vodafone» № НОМЕР_7 , пластикова картка ніж 1 шт. металевий ключ (ригельний); сумку чорного кольору шкіряну із лямкою з надписом «Moltani» рукавичками синього кольору із вставками жовтого кольору та надписом «Doloni» та полімерним пакетом із дротами в середині, які належать потерпілому ОСОБА_5 ; які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 17.04.2023 року - повернути власнику.

Арешт майна, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2023 року - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1