Номер провадження: 11-п/813/192/23
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про направлення матеріалів провадження №1-кс/522/2456/23 (справа № 522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000581, внесеному до ЄРДР 16.10.2019 до іншого суду,

встановив:

03.05.2023 до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про направлення матеріалів провадження №1-кс/522/2456/23 (справа № 522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000581, внесеному до ЄРДР 16.10.2019 до Київського районного суду м. Одеси.

Клопотання обґрунтоване тим, що скарги на рішення, дії чи бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні №0000581, внесеному до ЄРДР 16.10.2019 розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який в даному випадку є Київський районний суд м. Одеси.

Не погоджуючись із поданим клопотанням в порядку ст. 34 захисник підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 подав заперечення на нього, оскільки вважає, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в порядку ст. 34 КПК України може вирішуватися з урахуванням положень, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України лише коли закінчено досудове розслідування та складено обвинувальний акт, проте до початку судового розгляду, а томуу апеляційного суду відсутні повноваження для розгляду даного клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

Частиною 2 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

При цьому, жодною нормою кримінального процесуального закону чітко не регламентований порядок направлення скарги під час досудового розслідування з одного суду до іншого, котрі розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

З урахуванням наведеного, клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про направлення матеріалів провадження №1-кс/522/2456/23 (справа № 522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 повинне вирішуватися із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та з урахуванням вимог ст. 34 КПК України, а тому доводи сторони захисту щодо відсутності у апеляційного суду повноважень для розгляду даного клопотання є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у тому числі нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 1 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Поряд з цим, положеннями статей 318-389 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК.

Отже, слід констатувати, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з наказом №807 від 28.08.2018 Голови Національної поліції України, який вніс зміни до наказу Національної поліції України №16 від 06.11.2015 «Про визначення місця знаходження територіальних органів Національної поліції», відповідно до яких абз. 16 п. 1 встановлено, що Головне управління Національної поліції в Одеській області знаходиться за адресою: вул. Ак. Філатова, 15-а, м. Одеса.

Відповідно до вищевказаного наказу начальника ГУНП в Одеській області «Положення про слідче управління Головного управління, затверджене наказом ГУНП №3381 від 29.12.2016 доповнено п. 3.3., згідно з яким офіційною адресою СУ ГУНП в Одеській області є вул. Ак. Філатова, 15-а, м. Одеса.

Таким чином, вищевказаний орган досудового розслідування Слідче управління ГУНП в Одеській області офіційно зареєстрований у Київському районі м. Одеси та перебуває в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, а тому клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про направлення матеріалів провадження №1-кс/522/2456/23 (справа №522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 до Київського районного суду м. Одеси є обґрунтованим.

Такий висновок узгоджується й з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі №487/7605/19 (№51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі №643/7208/20 (№51-2272впс20), відповідно до яких територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ чи відповідний відділ дізнання, уповноважений на внесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення.

З урахування встановлених апеляційним судом обставин, судова колегія вважає, що клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 необхідно задовольнити, а матеріали провадження №1-кс/522/2456/23 (справа №522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000581, внесеному до ЄРДР 16.10.2019 передати до Київського районного суду м. Одеси.

Керуючись статтями 32, 34, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Матеріали провадження №1-кс/522/2456/23 (справа №522/19339/19) за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000581, внесене до ЄРДР 16.10.2019 - направити до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3