УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

дослідивши в приміщені суду скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000332 від 01.05.2023,

установив:

26.07.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід. № 65562) скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000332 від 01.05.2023.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту скарги, кримінальне провадження № 0000332, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2023, закрито.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що порушується питання про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Водночас, скаржник не вказує дату винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити початок строку подання даної скарги.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги, заявник зазначає, що про закриття зазначеного кримінального провадження дізнався з листа керівника другого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 14.07.2023, однак доказів, які б підтверджували вказану обставину слідчому судді надано не було.

Також заявником не порушується питання про поновлення пропущеного строку, а вирішення такого питання з ініціативи суду кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

У той же час в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, строки для вчинення певних дій, визначені у процесуальному законодавстві, мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду.

Згідно положення п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Враховуючи викладене, та те, що заявник не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду з даною скаргою, не надає копію оскаржуваного процесуального рішення, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000332 від 01.05.2023, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом із тим, слід роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 113-114, 303, 306-307, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000332 від 01.05.2023 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1