УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві, яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000663 від 11.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 11.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

З матеріалів зазначеного кримінального провадження вбачається, що 11.09.2023 року о 08:37 годині надійшло повідомлення оператора 102 про те, що на дорозі за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 75, під час руху автотранспорту військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 на службовому транспорті ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок порушення правил водіння, сталось ДТП в результаті якого збито жінку приблизно 70 років.

11.09.2023, у проміжок часу з 11 год. 07 хв. по 12 год. 27 хв. проведено огляд загально доступного місця, а саме ділянки місцевості а саме відрізку дороги за адресою АДРЕСА_1 , де близько 08 год. 37 хв. сталось ДТП. За результатами огляду встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись на службовому автотранспорті марки «ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 », здійснив збиття ОСОБА_5 , 1969 року народження, від чого остання отримала травми та доставлена до медичного закладу.

За результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено транспортний засіб марки «ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 », який передано на відповідальне зберігання командиру АР військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 , до розташування військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та призначення та проведення відповіднихсудової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу та судової інженерно-транспортної експертизи по транспортно-трасологічному дослідженню транспортного засобу, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Командир АР військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 якому на відповідальне зберігання переданий транспортний засіб надав заяву про те, що не заперечує щодо задоволення клопотання, просить провести судовий розгляд без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000663 від 11.09.2023 за здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, а саме за фактом ДТП в результаті якого збито жінку 70 років.

11.09.2023 року під час огляду місцевості, а саме відрізку дороги за адресом:м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 75 було вилучено службовий автотранспорт марки ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який був визнаний постановою слідчого речовим доказом по справі та переданий на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_3 .

Так, з огляду на обставини даного кримінального провадження, як вони викладені у клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, оскільки на думку слідчого судді, вилучене майно може містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України за обставинами даного кримінального провадження, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим наявна необхідність в забезпеченні його збереження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що в клопотанні про арешт зазначено, що стороною обвинувачення планується призначення судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу та судової інженерно-транспортної експертизи по транспортно - трасологічному дослідженню транспортного засобу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна необхідність в забезпеченні збереження вилученого майна, в цілях подальшого забезпечення проведення вищевказаної експертизи, що свідчить про те, що шляхом застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може бути досягнуто завдання такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Відтак, викладене свідчить про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, що свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження, а тому з метою підтвердження або спростування факту можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.415 КК України, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для арешту майна, в свою чергу завданням арешту майна є запобігання можливого приховання, вилученого майна, а також забезпечення подальшого проведення відповідних процесуальних дій з таким майном, зокрема й у вигляді слідчих (розшукових) дій, а саме експертних досліджень.

Відтак, подане стороною обвинувачення клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить підставу і мету, та, відповідно, обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на викладене, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , яке погоджено прокурорм Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно автомобіль марки ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання до розташування військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити, власникам, користувачам, представникам власника майна вчиняти дії із знищення речових доказів, приховання та відновлення автомобіля марки «ПАЗ д.н.з. НОМЕР_2 » на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1