ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1649/23 Справа № 183/1556/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Колісниківка Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (надалі КК),

за участю:

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК та призначено покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік.

Покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Зазначеним вироком ОСОБА_7 було визнано винуватим у тому, що він вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати такий документ і який надає права з метою використання їх підроблювачем чи іншою особою, а також використав завідомо підроблений документ, за таких обставин.

Так,в жовтні 2021 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробного посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А1», «С», «ВЕ». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_7 , у серпні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, скориставшись всесвітньою соціальною мережею «Facebook», на невстановленому досудовим розслідуванням аккаунті, знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія, після чого у спеціальному додатку для спілкування користувачів в соціальній мережі, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою угодив виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, останній надіслав необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, зокрема власну фотографію, копію 1 та 2 сторінки паспорту громадянина України, копію довідки про реєстрацію місця проживання, власну копію РНОКПП, а також зразок власного підпису.

Після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місце, використовуючи анкетні данні попередньо надіслані самим ОСОБА_7 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 від 14.10.2022 року, тим самим підробивши його, яке останній отримав наприкінці жовтня 2022 року у поштовому відділенні № 2 «Нова Пошта», розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, б.1, зробивши в свою чергу, готівковий переказ у розмірі 9 000,00 грн., з метою подальшого їх використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_7 , приблизно о 09:20 годині 27.01.2023 року, перебуваючи на ділянці автомобільної дороги, на автобусній зупинці «Стадіон», прилеглої до будинку № 9 за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, пл. Стадіонна, перебуваючи за кермом автомобіля марки ВАЗ-111940, д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу поліцейського ВРПП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_8 та інспектора ВРПП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії А1, С, ВЕ, видане на ім`я ОСОБА_7 , серійний номер НОМЕР_1 від 14.10.2022, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці, звільнивши його від відбуття покарання з встановленням іспитового строку в 1 рік та поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на ту обставину, що суд першої інстанції обираючи розмір покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував положення ст. 69-1 КК, за наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та відсутності обставин, що його обтяжують, а також у зв`язку з визнанням останнім своєї провини у вчиненні кримінальних правопорушень та активного сприяння розкриттю злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду до зали суду не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, від захисника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд за відсутності обвинуваченого та його захисника, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Згідно зі ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу прокурора, вважає, що викладені у ній доводи є слушними та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, у зв`язку з чим, вирок суду першої інстанції має бути змінено з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, cуд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

При призначенні покарання враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. ст. 66-67 КК.

Відповідно до ст. 69-1 КК, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність та не застосував закон, який підлягає застосуванню, що у даному випадку є підставою для зміни вироку суду.

Так, обираючи ОСОБА_7 вид та розмір покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд першої інстанції врахував, що останній свою провину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Крім цього судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 .

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК передбачено покарання у виді штрафу у розмірі до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

У даному випадку, суд першої інстанції обрав ОСОБА_7 найбільш суворий вид покарання у виді обмеження волі та призначив це покарання у максимальному розмірі, що не узгоджується з вимогами ст. 69-1 КК.

Відповідно до п. 6-2 Постанови ПВС України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, рішення про призначення покарання із застосуванням статті 69-1 КК у вироку має бути вмотивовано, а таке покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. При цьому суди мають перевіряти, чи дійсно особа з`явилася із зізнанням, чи щиро покаялась або активно сприяла розкриттю злочину, чи добровільно відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду в повному обсязі та чи фактично визнає свою вину. Висновки суду з цих питань мають бути у вироку вмотивовані. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції правильно враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, що підтверджується відповідною заявою, складеною обвинуваченим у присутності захисника (а.с. 14-16). Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що склад кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК є формальним, тобто не передбачають наслідків у виді заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, у даному випадку, суд першої інстанції мав застосувати положення ст. 69-1 КК та призначити покарання, яке не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наявні підстави, передбачені пунктом 2 ч. 1 ст. 407 КПК, а тому згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 408 КПК вирок суду першої інстанції слід змінити в частині призначення покарання, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 69-1 КК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК до покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4