ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/4164/20 Номер провадження 11-кп/814/327/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0001117 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , із внесеними змінами, на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він 02 березня 2020 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи на п`ятому поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятними правилами поведінки, умисно вилив з пляшки на підлогу біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 суміш горючого матеріалу, яку заздалегідь взяв з собою з дому, після чого підпалив її та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі зі змінами перший заступник керівника обласної прокуратури просить змінити вирок суду та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 цього Кодексу.

При цьому зазначає, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України, ОСОБА_9 вчинив 02 березня 2020 року, а тому на момент перегляду судом апеляційної інстанції кримінального провадження закінчились передбачені ч.1 ст.49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Також до апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_7 , зі змісту якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від поданої апеляційної скарги та прохав звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України з огляду на його згоду, пояснення захисника на підтримання доводів клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за наведених у вироку обставин підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка, та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, ОСОБА_9 вчинив 02 березня 2020 року.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яку його захисник підтримав у судовому засіданні апеляційного суду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу у редакції Закону від 15 листопада 2011 року №4025-VI, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості, а відповідно до чинної ст.12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Чинні положення п.2 ч.1 ст.49 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

На час розгляду 18 липня 2023 року кримінального провадження апеляційним судом зазначені строки давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме три роки, минули, що ніким із учасників провадження не оспорюється.

Прокурор правильно вказав, що відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Разом з тим, враховуючи наявність згоди обвинуваченого, звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи наведене, вирок суду підлягає до скасування, а кримінальне провадження до закриття на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу прокурора з внесеними змінами необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , із внесеними змінами, задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 цього Кодексу, а кримінальне провадження №0001117 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4