ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2643/23

Провадження № 1-кп/210/449/23

"05" червня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторони кримінального провадження, які приймають участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 пункту 7 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 18 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 травня 2023 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 пункту 7 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 18 лютого 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив колегію суддів призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував з приводу заявленого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 кожен окремо не заперечували з приводу призначення обвинувального акту до розгляду по суті.

Адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено клопотання про скасування арешту майна, а саме транспортного засобу - «ВМW Х5», загального легкового універсалу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2023.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000223 від 18.02.2023, не повідомлялось про підозру ОСОБА_9 , не встановлено будь-якої шкоди, спричиненої нею, до неї не заявлено цивільний позов. ОСОБА_9 не є підозрюваною та не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні. Тому захисник вважає, що на теперішній час, відсутні підстави для застосування арешту, оскільки, немає жодних обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував з приводу заявленого клопотання.

ОСОБА_10 зазначив, що клопотання є передчасним, оскільки транспортний засіб є речовим доказом у справі і можливо буде потрібна повторна експертиза.

Потерпілим ОСОБА_6 також заявлено клопотання про скасування арешту з транспортного засобу KIA CEED, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в обґрунтування клопотання зазначає, що з 18 лютого 2023 року і по теперішній час транспортний засіб знаходиться на території Криворізького РУП №2. Транспортний засіб знаходиться під відкритим небом і починає іржавіти, в нього відсутнє скло і він заклеєний плівкою. Крім того, останній втратив можливість заробляти на життя та утримувати родину, оскільки до скоєного працював таксистом.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження строків запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 . Зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Адвокатом ОСОБА_8 та його підзахисний ОСОБА_7 , кожен окремо частково заперечували та просили суд застосувати до обвинуваченого домашній арешт лише у нічний час з метою можливості реалізувати право на працю.

Колегія суддів вислухавши позицію учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 18 лютого 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000223 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 статті 15 пункту 7 частини 2 статті 115 КК України відповідає положенням статті 291 КПК України, підстав для повернення його прокурору не встановлено. Також не встановлено підстав для застосування положень пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України.

Що стосується процесуальних питань, пов"язаних з призначенням справи до судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження не заявляли клопотань про розгляд провадження у закритому судовому засіданні, у зв"язку із чим розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні.

Щодо складу суду, слід зазначити наступне.

Частиною 3 статті 31 КПК України визначено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Згідно з частиною 10 статті 615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

З 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан. Кримінальне провадження скеровано до суду у листопаді 2022 року. Станом на 05 червня 2023 року воєнний стан не скасовано.

Обвинуваченому роз"яснено положення статтей 31, 381-384, ст. 615 КПК України, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні зазначив, що просить розгляду справи у складі трьох професійних суддів, право на суд присяжних розуміє.

Враховуючи наведене, обвинувальний акт на підставі пункту 5 частини 3 статті 314 КПК України підлягає призначенню до судового розгляду.

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування арешту

Судом встановлено, що 21.02.2023 слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000223 від 18.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України про арешт майна вилучено в ході огляду місця події від 20 лютого 2023 року, серед яких є транспортний засіб - «ВМW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належить ОСОБА_9 .

Суд зауважує, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК) та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).

Учасники судового провадження, які подали клопотання про скасування арешту майна, повинні довести окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення такого арешту та або припинення потреби в його застосуванні.

Речовими доказами, які використовуються в ході доказування, є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Крім того, колегія судів звертає увагу на положення статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Між тим, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом, та має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, заява № 33202/96). При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, заява №8793/79).

Суд бере до уваги те, що в ухвалі про арешт майна слідчим суддею зокрема зазначено таке:

«Відповідно до показів свідків, встановлено, що ОСОБА_7 приїжджав для здійснення пострілів на автомобілі «BMW X5» сірого кольору, який після вчинення злочину залишив автомобіль у невідомому місці, пересівши на автомобіль «Infiniti FX 35», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому був зупинений працівниками поліції.

Згідно інформаційно-пошукових систем МВС України було встановлено детальний опис даного автомобіля, а саме: легковий транспортний засіб «BMW X5», 2006 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , в кузову універсал, який зареєстрований за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

20.02.2023 року було встановлено, що автомобіль марки «BMW X-5», загальний легковий універсал М1, номер шасі: НОМЕР_4 , колір - сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_5 , 2006 року випуску знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_2 .

З метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні за №0000223, а тому клопотання підлягає задоволенню».

Отже у кримінальному проваджені №0000223 дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст.15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні клопотання адвоката про скасування арешту з транспортного засобу «BMW X5», 2006 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою можливості у подальшому вирішити питання про спеціальну конфіскацію відповідно до ст. 96-1 КПК України.

З приводу тверджень захисника, що арештований автомобіль належить особі, яка не має жодного статусу у даному кримінальному провадження, колегія суддів звертає увагу, на те, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 статті 173 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

Щодо клопотання потерпілого про скасування арешту

Колегією суддів встановлено, що в ході проведення огляду місця події від 18.02.2023 на штраф-майданчику ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. Стрельнікова, 2 в м. Кривий Ріг, було оглянуто легковий автомобіль «хетчбек» «Kia CEED», д.р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 , під керуванням останнього, під час чого виявлено сліди вчиненого правопорушення: на частині правого скрила та задньої правої двері виявлено множинні сколи лако-фарбового покриття, множинні вм`ятини, заднє праве скло та скло задніх правих дверей має множинні ушкодження у вигляді тріщин та отворів округлої форми, на правій передній пасажирській двері у правій верхній частині під дзеркалом заднього виду наявні множинні сколи лако-фарбового покриття, вм`ятини, на поверхні корпусу дзеркала заднього виду, зі сторони пасажира, виявлено ушкодження у вигляді отворів. Після проведено огляду зазначений автомобіль із ключами до нього та технічним паспортом було вилучено.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 19.02.2023 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 : легковий автомобіль «хетчбек» «Kia CEED», д.р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_6 , ключі до нього та технічний паспортвизнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000223 від 18.02.2023.

Ухвалою від 20 лютого 2023 року слідчим суддею накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 18.02.2023, по вул. Стрєльнікова, 2 в м. Кривий Ріг: легковий автомобіль «хетчбек» «Kia CEED», д.р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_6 , ключі до нього та технічний паспорт.

Колегія суддів перевіривши доводи потерпілої сторони заявлені в обґрунтування скасування арешту з вказаного автомобіля зазначає, що вказаний транспортний засіб містить сліди злочину, оцінка яким на стадії підготовчого провадження не надавалась, висновки експертиз наразі не досліджувались та в майбутньому підлягають дослідженню під час судового розгляду.

Під час судового розгляду в порядку ст. 91 КПК України підлягають встановленню обставини щодо події злочину та його складу. Під час судового розгляду, як вірно зазначив прокурор, можуть виникнути питання щодо призначення експертиз, тому з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що скасування виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна - автомобіль «хетчбек» «Kia CEED», д.р.н. НОМЕР_2 , може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому

Відповідно до змісту обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до частини 3 статті 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На стадії підготовчого судового засідання, колегія суддів не здійснює оцінку обґрунтованості підозри, оскільки обґрунтованість підозри вже була визнана при застосуванні до обвинувачених на стадії досудового розслідування запобіжних заходів. І наразі ОСОБА_7 вибув із статусу підозрюваного та отримав статус обвинуваченого. Обгрунтованість обвинувачення вирішується судом у нарадчій кімнаті під час постановлення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.

Співставляючи доводи клопотання сторони обвинувачення та заперечення сторони захисту, на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком прокурора про його існування.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_7 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування). Даний ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо наявності ризику можливого впливу на свідків та потерпілого.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що вказаний ризик продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків чи потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків чи потерпілих та дослідження їх судом.

Разом з тим, запобігти вказаному ризику можливо шляхом покладення на підозрюваного процесуального обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Що стосується ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то на думку колегія суддів, він є недоведеним з огляду на особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, має батьків та сестру, з якими мешкає разом. Вказані обставини беззаперечно свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його позитивну характеристику та його репутацію.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про відшкодування шкоди та відсутність претензій до підозрюваного ОСОБА_7 , зазначив, що примирився з останнім та клопоче перед судом у своїй заяві суворо його не карати та не позбавляти волі.

Колегія суддів перевіривши наявні ризики передбачені статтею 177 КПК України, вислухавши позицію сторін, вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам можливо шляхом продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак застосувавши його лише у нічний час.

Колегія суддів вважає, що

Керуючись статтями 31, 177, 314, 315, 217, 334, 615 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 2 статті 15 пункту 7 частини 2 статті 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 18 лютого 2023 року, у відкритому судовому засіданні на 12.06. 2023 року о 13 годині 15 хвилинв залі №309 Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (за адресою пр. Миру, буд.24, м. Кривий Ріг).

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів, у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання здійснити виклик сторін кримінального провадження, участь яких є обов`язкова.

Клопотання представника власника майна, на яке накладено арешт - ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту на майно - залишити без задоволення.

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 04 серпня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , процесуальні обов`язки на підставі частини 5 статті 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме до Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у справі.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 червня 2023 року об 15 год. 30 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3