Справа № 191/2572/23
Провадження № 1-кс/191/525/23
У Х В А Л А

іменем України

03 липня 2023 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНПв Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, працюючому респіраторником ГВГСС м.Першотравенськ, зареєстрованому та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,-

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000459 від 10.08.2022 відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання самостійно, в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у невстановлений слідством час у невстановленому слідством місці, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у невстановленої слідством особи придбав з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, який розфасований до сімнадцяти паперових згортків вагою не менше 2,3380 г, 2,3849 г, 2,3024 г, 2,227 г, 2,6452 г, 2,6533 г, 2,5245 г, 2,0471 г, 2,1138 г, 2,3866 г, 2,6210 г, 2,6472 г, 2,4757 г, 2,3261 г, 2,0788 г, 47,2537 г, 15,649 відповідно, загальною масою 98,675 г.

Надалі, у продовжуючи реалізовувати свій вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перемістив у невстановлений спосіб, раніше незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який розфасований до сімнадцяти паперових згортків вагою не менше 2,3380 г, 2,3849 г, 2,3024 г, 2,227 г, 2,6452 г, 2,6533 г, 2,5245 г, 2,0471 г, 2,1138 г, 2,3866 г, 2,6210 г, 2,6472 г, 2,4757 г, 2,3261 г, 2,0788 г, 47,2537 г, 15,649 відповідно, загальною масою 98,675 г, за місцем свого мешкання до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту до 12 години 37 хвилини 15.06.2023.

У подальшому, 15.06.2023 в період часу з 12 години 37 хвилини по 14 годину 22 хвилин співробітниками Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду №191/2572/23 від 12.06.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ., в ході якого в кімнаті вищевказаної квартири, виявлено та вилучено: шістнадцять паперових згортків з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору 2,3380 г, 2,3849 г, 2,3024 г, 2,227 г, 2,6452 г, 2,6533 г, 2,5245 г, 2,0471 г, 2,1138 г, 2,3866 г, 2,6210 г, 2,6472 г, 2,4757 г, 2,3261 г, 2,0788 г, 47,2537 г, 15,649 г.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-23/20627-НЗПРАП від 16.06.2023, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження вагою 15,649 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,807 г. Речовина рослинного походження у паперових згортках масою відповідно 2,3380 г, 2,3849 г, 2,3024 г, 2,227 г, 2,6452 г, 2,6533 г, 2,5245 г, 2,0471 г, 2,1138 г, 2,3866 г, 2,6210 г, 2,6472 г, 2,4757 г, 2,3261 г, 2,0788 г, 47,2537 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 1,9712г, 2,0104г, 1,9404г, 1,8779г, 2,2289г, 2,2359г, 2,1282г, 1,7253г, 1,7819г, 2,0112г, 2,2095г, 2,2311г, 2,0870г, 1,9609г, 1,7525г, 40,8130г, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

30.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне. Також слідчий наголошує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та суду чи скоєння іншого злочину. У разі перебування ОСОБА_5 за місцем мешкання, останній матиме й безперешкодний доступ до свідків у вказаному кримінальному провадженні та можливість впливати на них. Також, обвинувальний акт відносно підозрюваного до суду не направлено, докази в судовому порядку не досліджені, свідки в суді не допитані. Окрім того, наявність введеного в Україні воєнного стану суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував та просив обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання, оскільки вважає підозру за ч.2 ст.307 КК України необґрунтованою, так як ОСОБА_5 зберігав наркотичні засоби для власного використання, а не з метою збуту. Ризики, на які посилається слідчий , вважає недоведеними.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника та просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та у рахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

10.08.2022 за №0000459 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

30.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.

Частиною третьою статті 176 КПК України визначено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як вбачається з положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжкими та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, про підозру ОСОБА_5 повідомлений .

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, в ході проведення обшуку добровільно видав працівникам поліції наркотичну речовину - канабіс та пристрій для її паління.

Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, слідчий суддя зазначає, шо відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, а сама лише тяжкість кримінального покарання не може вважатися достатньою причиною для обрання найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНПв Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний у вигляді особистого зобов`язання, зметою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого , прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали - до 03.09.2023. Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Порушення підозрюваним умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1