Справа № 639/1227/23
Провадження № 1-кп/639/309/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 24.11.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000736 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, захисник просив врахувати, що обвинувачений визнає свою провину в повному обсязі, має намір відшкодувати завдану шкоду потерпілим, має батька похилого віку, який є інвалідом І групи та залишився без відповідного піклування у зв`язку із смертю дружини, а також тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, який потребує лікування за межами слідчого ізолятору.

Враховуючи вищевикладене, захисник просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з триманням під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 року обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 27.03.2023 року включно.

В подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.03.2023 року, 16.05.2023 року та 03.07.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 31.08.2023 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Тяжкість покарання, що може бути застосоване до ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, стимулюватиме його до переховування від суду. Також, ОСОБА_4 ніде не зареєстрований, в/ч НОМЕР_1 , у якій ОСОБА_4 проходив військову службу, на даний час виконує завдання у зоні бойових дій;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які також є військовослужбовцями, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_4 , використовуючи наявні у нього зв`язки з іншими військовослужбовцями, може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу обвинуваченого, який, будучи військовослужбовцем, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворює самостійні склади злочинів.

Разом з цим, при розгляді зазначеного клопотання прокурором не доведено реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в частині незаконного впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час всі потерпілі по даному кримінальному провадженню вже допитані в судовому засіданні.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше не судимий; 4) дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має батька похилого віку, який є інвалідом І групи та залишився без відповідного піклування у зв`язку із смертю матері, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставин про істотне зменшення або відсутність вказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при обранні запобіжного заходу, судом на теперішній час не встановлено.

Таким чином, інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності зміни запобіжного заходу.

Суд враховує, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 батька похилого віку та інваліда І групи на утриманні, хоча і заслуговує на увагу, проте суттєво встановлені в судовому засіданні ризики у кримінальному провадженні не зменшує.

Щодо доводів сторони захисту про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Відповідно до наданого захисником листа В.о. зав. 3 х/в КНП «МКЛШНМД ім.. проф. О.І. Мещанінова» ОСОБА_6 від 03.08.2023 року, стан здоров`я ОСОБА_4 тяжкий, останній потребує стаціонарного лікування.

З листа завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 від 15.08.2023 року вбачається, що в період з 27.07.2023 року по 11.08.2023 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в умовах КНП «МКЛШНМД ім.. проф. О.І. Мещанінова». Повний діагноз: Застарілий розрив селезінки, гематома піддіафрагмального простору зліва. Постнекротична кіста хвоста підшлункової залози. Ателектаз нижньої долі лівої легені. Гідроторакс зліва. Проведено: консервативна терапія, оперативне лікування (29.07.2023 р.; 31.07.2023 р.).

Післяопераційний період без особливостей, стан хворого стабілізувався, останній переведений до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для подальшого лікування в умовах медичної частини.

З 11.08.2023 року по теперішній час ОСОБА_4 продовжує лікування в стаціонарі медичної частини СІЗО з урахуванням рекомендацій наданих лікарями КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР.

Станом на 15.08.2023 року загальний стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на теперішній час стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний та стабільний, останньому надається вся необхідна допомога в умовах медичної частини СІЗО з урахуванням рекомендацій наданих лікарями КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова».

Суд зазначає, що надана медичною частиною та стороною захисту медична документація не містять будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ізоляції, вказана обставина не знайшла свого підтвердження і під час судового розгляду, що свідчить про можливість обвинуваченого приймати участь у судових засіданнях та можливість тримання ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 15 жовтня 2023 року.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 - 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 15 жовтня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію цієї ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1