Справа № 953/8868/23
Провадження № 1-кс/953/7406/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001090 від 18 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001090 від 18 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, в якому просив накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля прокурор просить визначити відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 та доручити таке зберігання працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 18.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 18.09.2023 близько 11 годин в районі буд. №21 по вул. Валентинівська в м. Харкові між автомобілем "Mitsubishi Colt" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та велосипедом "Mosso" під керуванням ОСОБА_6 відбулося зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної події, водія велосипеду ОСОБА_6 з діагнозом: зчмт, ушкодження правого плечового суглобу, було доставлено до лікарні.

18.09.2023 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час огляду місця події було оглянуто та вилучено.

Автомобіль «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження у вигляді деформації кришки капоту у вигляді об`ємної вм`ятини з правої передньої сторони, відламаного кріплення правого бокового дзеркала, подряпини лакофарбового покриття на кришці капоту з правого боку та інші, у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність в арешті вказаного автомобілю.

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчого експерименту.

Клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України (відправлено поштовим зв`язком 19 вересня 2023 року).

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності та задовольнити його.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, його представником адвокатом ОСОБА_8 надане клопотання, в якому він просить передати автомобіль «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 після проведення автотехнічної експертизи технічного стану власнику майна ОСОБА_5 на відповідальне зберігання у гаражному боксі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Науковий», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Докучаєвське, містечко ХНАУ, 29, просив розглянути клопотання прокурора за відсутності власника майна та його представника. В обґрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_5 не має наміру перешкоджати встановленню істини та з розумінням ставиться до необхідності проведення невідкладних слідчих дій та експертизи Однак, у даному випадку власник не погоджується з думкою слідчого про необхідність подальшого утримання автомобіля на майданчику після проведення експертизи технічного стану з метою проведення слідчого експерименту, оскільки автомобіль перебуває у технічно справному стані, що дозволяє транспортному засобу рухатись самостійно та безперешкодно прибути на місце ДТП для участі у слідчому експерименті. Також адвокат просив звернути увагу на те, що зона вулиці Бучми, 107 знаходиться у північній частині міста, неодноразово піддавалась артилерійським обстрілам з боку збройних сил РФ, а приміщення, гаражні бокси трамвайного депо, гаражних кооперативів «Поршень» та «Московський» до теперішнього часу перебувають у зруйнованому стані. Тобто, вказаний слідчий майданчик перебуває в зоні можливих майбутніх артилерійських обстрілів, що піддає транспортні засоби можливості знищення у разі довгострокового знаходження в зоні небезпеки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора щодо арешту автомобіля.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Щодо клопотання представника власника адвоката ОСОБА_8 про передачу майна на відповідальне зберігання власнику слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.100 КПК України Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначені Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (далі Інструкція).

Відповідно до п.4 Порядку Речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.12 Інструкції під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Відповідно до п.19 Інструкції Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Як вбачається з аналізу вищезазначених правових норм, відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, у даному випадку сторона обвинувачення, та посадова особа органу, який здійснює зберігання речового доказу.

В своєму клопотанні прокурор просить зберігання автомобіля визначити відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 та доручити таке зберігання працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107.

В клопотанні представник власника адвокат ОСОБА_8 просить передати на відповідальне зберігання вищевказаний автомобіль після проведення всіх необхідних експертиз власнику майна ОСОБА_5 . Місцем зберігання автомобіля просить визначити гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Науковий», розташованому за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Докучаєвське, містечко ХНАУ, 29.

ОСОБА_5 є власником автомобіля «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Передача речового доказу автомобілю на зберігання власнику відповідає вимогам п.19 Інструкції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100 КПК України, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, враховуючи, що обов`язок по зберіганню речових доказів покладається на сторону обвинувачення, яка у даному випадку не надала жодних заперечень з приводу клопотання представника власника майна ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення клопотання останнього, про передачу майна на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз із вказаним майном.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001090 від 18 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Місце зберігання арештованого майна визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107.

Зобов`язати прокурора після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз з майном автомобілем «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,передати це майно на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1