УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 553/1973/22

провадження № 51-2120ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року,

встановив:

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2022 року

ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено

від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Вироком Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року вказаний вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного ОСОБА_5 покарання

та звільнення від його відбування. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Захисник звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції щодо засудженої.

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскарженого вироку апеляційного суду, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 412 КПК України не наводила. При цьому, вказуючи на необґрунтованість цього судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилалася на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання через суворість, при цьому не наводила доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України. Крім того, вимоги захисника про скасування вироку апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України. Також захисник на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України не підтвердила своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо засудженої ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції згідно положень ст. 50 КПК України.

Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання вимог ухвали від 10 квітня 2023 року захисник звернулася із доповненнями до касаційної скарги, датованими 24 квітня 2023 року, в яких просить перевірити рішення суду апеляційної інстанції щодо засудженої ОСОБА_5 .

Проте, як убачається зі змісту доповнень до касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України захисником не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.

У касаційній скарзі захисник так і не наводить належного обгрунтування явної несправедливості призначеного апеляційним судом засудженій покарання з огляду на положення ст. 414 КПК України, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчинення та особи винної.

Крім того, прохальна частина касаційної скарги захисника знову не відповідає вимогам ст. 436 КПК України та містить протиріччя, оскільки вона просить змінити судове рішення, а саме, скасувати вирок Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року та залишити в силі вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2022 року.

Водночас, захисником знову всупереч положень ч. 4 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додані оформлені належним чином усі документи, які підтверджують її повноваження відповідно до ст. 50 КПК України, а саме, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, захисником не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.

Оскільки в установлений строк захисником не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то її скарга підлягає поверненню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3