УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Шевченківський районний суду м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, а саме легкового автомобіля марки Toyota, модель Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , та ключі від автомобіля марки Toyota, модель Camry,реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року у справі № 761/7755/23, в межах кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022, щодо заборони вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Клопотання вмотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 06.03.2023 року в межах кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022, було накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_5 ; ключі від автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, з метою забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0001749 від 14 липня 2022 року, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Адвокат у своєму клопотанні зазначає, що на даний час відпала потреба в арешті цього майна, власниці транспортного засобу про підозру в межах даного кримінального провадження не повідомлено, крім того, всі експертизи транспортного засобу на даний час в межах кримінального провадження проведені.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Слідча ОСОБА_4 , заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначила що вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та необхідність у подальшому арешті вказаного майн на даний час не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали клопотання дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебувають матеріалами кримінального провадження № 0001749 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2022, за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України.

06.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2023 по справі № 761/7755/23, провадження № 1-кс/761/5248/2023 накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_5 ; ключі від автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, з метою забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0001749 від 14 липня 2022 року, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначений автомобіль було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_5 та ключі від нього відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, на даний час підстави, які слугували накладенню арешту на майно, перестали існувати, оскільки всі необхідні слідчі дії пов`язані з цим автомобілем проведені.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на вищезазначене майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

А тому, необхідно частково скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_5 та ключі від автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, в частині заборони користування та володіння транспортним засобом оскільки потреба у подальшому застосуванні саме в такому розумінні заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Водночас досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001749 від 14 липня 2022 року на даний час триває, зазначене майно є речовим доказом, а тому в задоволенні іншої частини клопотання про скасування арешту майна щодо заборони відчуження зазначеного транспортного засобу слід відмовити.

На підставі наведеного, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майнаслід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: легковий автомобіль марки Toyota, модель Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та ключі від автомобіля марки Toyota, модель Camry,реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року у справі № 761/7755/23, в межах кримінального провадження № 0001749 від 14.07.2022в частині заборони вчиняти дії щодо коритування та володіння .

Передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1