Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1390/23
Провадження № 1-кп/542/133/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000204 від 07.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костіно, Заокського району, Тульської області, РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.08.1998 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (1960 р.) до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік, штраф 680 грн. Згідно постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.11.1999 року відстрочку скасовано та направлено до ВТК загального режиму;

-13.01.2003 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-18.08.2003 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково 28.12.2006, не відбутий термін 1 рік 6 місяців 9 днів;

-12.10.2009 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі;

-03.11.2009 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-11.02.2010 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково 21.09.2011, не відбутий термін 10 місяців 26 днів;

-25.06.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 18.07.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 15.08.2012 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. ч.1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково 01.12.2014, не відбутий термін 7 місяців 28 днів;

- 07.06.2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 29.01.2018 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 23.07.2019 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

- 30.08.2019 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 20.01.2023,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

7 серпня 2023 року близько 14 години ОСОБА_3 проходив поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де він побачив велосипед марки «Україна», залишений власницею біля паркану поблизу входу до подвір`я. У ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку вказаного велосипеду.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів та діючи повторно, переконався у відсутності власниці та осіб, які б могли його викрити, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Україна», що знаходився поблизу вказаного домогосподарства, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 09.08.2023 становить 1500 гривень.

Викраденим велосипедом ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У процесі судового розгляду справи прокурор ініціював укладення угоди про визнання винуватості. Угода укладена сторонами кримінального провадження 02 жовтня 2023 року та потерпілою прокурору надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду надавати правдиві показання та беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000204, складеного та затвердженого 24.08.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторони угоди погоджуються на призначення за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Шкода завдана потерпілій ОСОБА_6 , якою надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості (а.с. 34).

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не одружений, не працює, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра, під наглядом лікаря нарколога перебуває з 2019 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому суд не враховує рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, оскільки повторність вже врахована як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, що відповідає роз`ясненням, що містяться в п.19 постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно з якими, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від покарання з іспитовим строком, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити два роки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 956 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2023 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000204 від 07.08.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Скасувати арешт з велосипеду марки «Україна» чоловічого типу, чорного кольору, на кермі якого маються шкіряні ручки коричневого кольору, шкіряне сидіння коричневого кольору, колеса марки 40-622, модель L183, із захисними щитками чорного кольору, який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.08.2023.

Речові докази: велосипед марки «Україна», чоловічого типу, чорного кольору, на кермі якого маються шкіряні ручки коричневого кольору, шкіряне сидіння коричневого кольору, колеса марки 40-622, модель L183, із захисними щитками чорного кольору, який переданий до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція № 2260 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1