Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4295/23
Провадження № 1-кп/758/1138/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 758/4295/23, внесеному 14 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002169, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не депутата, інвалідності не маючого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 14.01.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 10.08.2017;

- 17.03.2020 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, в порядку ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2022 року скасовано звільнення від призначеного покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

де сторонами кримінального провадження є

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_6 ,

та його захисник - адвокат ОСОБА_7 ,

учасники провадження:

потерпілі особи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , (які подали заяви про розгляд справи без їх участі)

за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 20.05.2023.

05.10.2022 в період часу, приблизно, з 12 год 00 хв. до 13 год. 00, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на об`єкті будівництва, за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 05.10.2022, в період часу, приблизно, з 12 год 00 хв. до 13 год. 00, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, перебуваючи в квартирі, що виокремлена роботодавцем для того, щоб робітники перевдягалися та залишали особисті речі і робочий інструмент, що розташована в будинку за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрав мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 8 Pro кольору Okean Blu (зелено- синього) вартістю 5 766 грн. 33 коп., котрий знаходився на підзарядці, та поклав до своєї кишені.

Після цього, ОСОБА_6 разом із вищезазначеним мобільним телефоном, який він сховав до своєї кишені, покинув територію будівництва та 05.10.2022 ОСОБА_6 викрадений мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 8 Pro кольору Okean Blu (зелено-синього) відніс до ломбардного відділення Повне товариство «Ломбард Парус» , розташоване за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6.6, за що отримав грошові кошти у сумі 3000 грн.

Своїми діями, які виразилися у вчиненні таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 5 766 грн. 33 коп.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 17 год. 00 хв. 10.10.2022 по 11.10.2022, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на об`єкті будівництва, за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, ОСОБА_6 в період часу з 17 год. 00 хв. 10.10.2022 по 11.10.2022, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, перебуваючи в квартирі, що виокремлена роботодавцем для того, щоб робітники перевдягалися та залишали особисті речі і робочий інструмент, що розташована в будинку за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 6.57. таємно викрав перфоратор Makita HR 2470, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вартістю 4 777 грн. 60 коп.

Після цього, ОСОБА_6 разом із вищезазначеним перфоратором покинув територію будівництва та 11.10.2022 викрадений перфоратор Makita HR 2470 відніс до ломбардного відділення Повне товариство «Ломбард «Кредіт Юніон», розташоване за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 41-А .

Своїми діями, які виразилися у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 4 777 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним, в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети, способу вчинення злочину та додатково пояснив, що глибоко шкодує за вчинене, а інкриміновані злочини вчинив виключно тому, що йому не хватало грошей на життя та утримання родини, додатково вказавши що у нього на утриманні знаходилось двоє малолітніх дітей, а він постійно, починаючи з 2011 року, працював на різних будівництвах. Шкодує про вчинене, обіцяв в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що він зробив для себе належні висновки. Вказав, що заподіяна шкода буде обовя`зково відшкодована потерпілим

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, дав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України є повністю доведеною, а тому він повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.

Отже, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Суд, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим кримінального проступку; особу обвинуваченого, який має судимість, за якою покарання не відбуто, його вік, є неодруженим, але фактично проживає у незареєстрованому шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей; наявність соціальних зв`язків; хронічними захворюваннями не страждає; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; згідно з наданою характеристикою стороною обвинувачення за місцем проживання характеризується посередньо; пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття як на досудовому слідстві, так і під час судового провадження; обтяжуючою вину обставиною суд визнає рецидив злочину; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за неможливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та дійшов висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання - позбавлення волі (з урахуванням вимог ст. 63 КК України), адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння, в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з його розміром, за якою кваліфіковано його дії - на строк п`ять років. З урахуванням того, що засуджений після постановлення вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року, яким його було засуджено до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, який в подальшому було скасовано 20.04.2022 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2022 року і до повного відбуття покарання вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та положень ч. 4 ст.71 КК України, де остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначивши покарання позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст. 69 КК України, чи застосування ст. 75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненного, суд не знаходить.

Так, описані вище дані про особу обвинуваченого, який має судимість, визнання ним вини, щире каяття дають лише підстави для призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах, наближених до мінімальної, передбачених санкцією відповідної статті, а не застосування ст. 69 КК України.

Отже суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його тримання в умовах ізоляції.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Отже початок строку відбування обвинуваченим ОСОБА_6 покарання слід обчислювати з 29.03.2023 з моменту його затримання, врахувати подальше взяття під варту відповідно до ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2023 року та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 29.03.2023 до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою слід залишити без змін, зважаючи на вид покарання, яке призначається судом, відсутність клопотань з боку сторін провадження та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України; суд не вбачає виняткових обставин для звільнення останнього з-під варти до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року та остаточно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання 29 березня 2023 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст.72 КК України в строк покарання попереднє ув`язнення з 29.03.2023 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази:

- мобільний телефон Xiomi Redmi Note 8 Pro кольору Okean Blu (зелено-синього кольору) визнаний речовим доказом по справі постановою від 27.10.2022 року та переданий на зберігання, згідно розписки від 27.10.2022 року потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому за належністю;

- коробку з під мобільного телефону Xiomi Redmi Note 8 Pro, яка визнана речовим доказом по справі постановою від 02.11.2022 року - повернути потерпілому ОСОБА_8 за належністю;

- оптичний електронний носій DVD+R диск із відеозаписом з камер спостереження з магазину ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» за адресою: м. Київ, проспект Правди, 41А за 11 жовтня 2023 року, визнаний речовим доказом по справі постановою від 30.03.2023 року - залишити в матеріалах провадження;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/48872-ТР від 15.11.2022 року в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_11