УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русакове Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України у кримінальному провадженні № 0000941 від 19.09.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_5 звернулась з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000941 від 19.09.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Слідчими 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000941 від 19.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Як вказує у клопотанні слідчий, 31.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: протокол огляду від 20.06.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_6 в якості т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР» проводить пресконференцію з представниками т.зв. «регіональних ЗМІ ДНР», під час якої розповідає про функціонування на тимчасово окупованій території Донецької області нових операторів мобільного зв`язку; про відновлення мобільним оператором «Фенікс» зв`язку на т.зв. «освобожденных территориях» та встановлення нових базових станцій; про необхідність залучення до надання послуг зв`язку на території «ДНР» мобільних операторів рф; протокол огляду від 01.08.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено підписаний ОСОБА_6 як т.зв. «Врио Министра связи ДНР» наказ № 2 від 13.01.2023 «О признании утратившим силу приказа Министерства связи Донецкой Народной Республики от 17 января 2018 года № 16»; висновок експерта за результатами проведення судової портретної експертизи № 468/1 від 01.08.2023; протокол огляду від 30.08.2023 в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено підписані ОСОБА_6 як т.зв. «Врио Министра связи ДНР» наказ «Об утверждении правил аккредитации удостоверяющих центров» № 186 від 01.07.2020 та наказ «О внесении изменений в Порядок лицензирования деятельности в сфере телекоммуникаций на территории Донецкой Народной Республики» № 211 від 21.07.2021;

Однак, на виклики до Головного слідчого управління СБ України на 04.09.2023, 05.09.2023, 06.09.2023 з метою проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_6 не прибув та про причини своєї неявки не повідомив, а його місцезнаходження невідоме.

У зв`язку із цим, 07.09.2023 на підставі вимог ст. 281 КПК України у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 та інформацією оперативного підрозділу про те, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області, останнього оголошено в розшук.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Донецької області з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України Донецької області, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на встановлення місця перебування ОСОБА_6 , ретельне всебічне та повне дослідження обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння злочинів, встановлення їх ролей та функціональних обов`язків.

Таким чином, орган досудового розслідування, після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала з приводу розгляду клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , вказав, що клопотання не обґрунтоване.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчими 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000941 від 19.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, 31.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: протокол огляду від 20.06.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_6 в якості т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР» проводить пресконференцію з представниками т.зв. «регіональних ЗМІ ДНР», під час якої розповідає про функціонування на тимчасово окупованій території Донецької області нових операторів мобільного зв`язку; про відновлення мобільним оператором «Фенікс» зв`язку на т.зв. «освобожденных территориях» та встановлення нових базових станцій; про необхідність залучення до надання послуг зв`язку на території «ДНР» мобільних операторів рф; протокол огляду від 01.08.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено підписаний ОСОБА_6 як т.зв. «Врио Министра связи ДНР» наказ № 2 від 13.01.2023 «О признании утратившим силу приказа Министерства связи Донецкой Народной Республики от 17 января 2018 года № 16»; висновок експерта за результатами проведення судової портретної експертизи № 468/1 від 01.08.2023; протокол огляду від 30.08.2023 в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено підписані ОСОБА_6 як т.зв. «Врио Министра связи ДНР» наказ «Об утверждении правил аккредитации удостоверяющих центров» № 186 від 01.07.2020 та наказ «О внесении изменений в Порядок лицензирования деятельности в сфере телекоммуникаций на территории Донецкой Народной Республики» № 211 від 21.07.2021;

Однак, на виклики до Головного слідчого управління СБ України на 04.09.2023, 05.09.2023, 06.09.2023 з метою проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_6 не прибув та про причини своєї неявки не повідомив, а його місцезнаходження невідоме.

У зв`язку із цим, 07.09.2023 на підставі вимог ст. 281 КПК України у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 та інформацією оперативного підрозділу про те, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області, останнього оголошено в розшук.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Донецької області з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, продовження військової агресії Російської Федерації, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: під час дії воєнного стану слідчий суддя, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437 442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у його причетності до вчинення злочину, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, оголошений у міжнародний розшук, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1