Провадження № 1-кп/643/414/23
Справа № 643/5042/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001350 від 24.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 16.01.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із встановленням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який зареєстрований у встановленому законом порядку та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 23 квітня 2023 року приблизно о 18 годині 18 хвилин, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 на всій території України та який у подальшому неодноразово продовжувався, знаходився в приміщені супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Сільпо-Фуд». У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до відділу із свіжомороженими товарами, де з холодильнику взяв 2 пачки креветок ТМ «Ваннамей Хвости в глазурі», вагою 1 кг, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 1378,00 гривень. Плануючи викрасти вказане майно, не сплативши за вказаний вище товар, ОСОБА_4 пройшов через антикражні ворота та, намагаючись довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, направився до виходу з приміщення супермаркету. Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене майно на свою користь не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки при спробі вийти з приміщення супермаркету, його дії були помічені та припинені співробітниками охорони супермаркету.

Таким чином ОСОБА_4 намагався вчинити крадіжку майна, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму в розмірі 1378,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що наприкінці квітня 2023 року у вечірній час доби він прийшов у супермаркет «Сільпо», який знаходиться в торгівельному центрі «Французький бульвар». Зайшовши у відділ, де продаються свіжоморожені продукти, він взяв 2 пачки креветок та вийшов з ними, не сплативши за вказаний товар. Його було зупинено працівниками охорони супермаркету. Зазначив, що він не може пояснити, що його спонукало вчинити викрадення вказаного товару, йому дуже соромно за свої дії, він щиро розкаються у вчиненому.

Ураховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 установлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не одружений, не працює.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини та наслідки вчиненого злочину, відсутність претензій потерпілого.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, йому належить призначити у виді позбавлення волі з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання та того факту, що обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, - в межах санкцій статі закону.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченим ОСОБА_4 , яка надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2023 року, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка становить 5 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69, ст. 75 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 368, 369-371, ст. 373, ст. 374, ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2023 року у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 17 травня 2023 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ - «CD-R» диск білого кольору, з написами на лицевій частині «CD-R 700 mb/80min, 52х , на якому містяться 6 файлів: 1 - (Заходит.mp4), 2- (Прячет. mp4), 3-(Прячет-1.mp4), 4-(Виходить без оплати.mp4), 5-(Задержали. mp4), 6-(Задержали-2.mp4), - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - два полімерні пакети синього кольору, всередині яких знаходяться свіжоморожені креветки, на кожному пакеті мається напис «MONHAS», вагою по 1 кг кожна, з наліпкою на пакеті «Назва, вага та ціна», 899,00 грн., цілісність упаковок не порушена, - повернути законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1