ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2023 року про обрання запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Луцькогої окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

У клопотанні зазначено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001760 від 18.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і зважаючи на обставини, які свідчать про неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити розмір застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2023 щодо підозрюваної ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 05.09.2023 включно.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 такі обов`язки: заборонено цілодобово залишати місце свого тимчасового проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибувати через поважні причини завчасно попереджати посадову особу, яка здійснила виклик; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнено підозрювану ОСОБА_8 з-під варти, в порядку п.1 ч.3 ст.202 ч.3, згідно ч.4 ст.181 КПК України зобов`язано орган внутрішніх справ негайно поставити на облік особу щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак фактично не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрювана хоча раніше і судима, в даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак є уродженка м.Луцька та постійно проживає на території м.Луцьк і Луцького району, стан її здоров`я й ряд захворювань якими вона страждає,а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначає, що слідчий суддя не обґрунтував, яким чином застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України (два епізоди), яке є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, відбувала покарання у виді позбавлення волі, умовно-достроково була звільнена, вчиняла нові злочину, що свідчить про сталість злочинної поведінки, а тому вказані ризики існують. Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою не зможе запобігти таким ризикам. А тому, висновки слідчого судді, які викладені в оскаржуваній ухвалі є неправильними.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, підозрювану та її захисника з приводу скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 18.06.2023 внесеного до ЄРДР за 0001760 від 18.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України (два епізоди).

У вчиненні цього кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якій 07 липня 2023 року повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду провадження ризикам, передбаченим у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати учасників кримінального провадження, або ж вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаним ризикам, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт і, з цим повністю погоджується апеляційний суд. Так, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що підозрювана хоча раніше і судима, а в даний час підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, однак є уродженкою м.Луцька та постійно проживає на території м.Луцька та Луцького району, стан її здоров`я й ряд захворювань якими вона страждає,а також інші обставини провадження у їх сукупності.

Також як встановлено апеляційним судом, на даний час підозрювана будь-яких порушень покладених на неї процесуальних обов`язків не допускала.

При цьому, твердження прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд на даному етапі вважає безпідставними. Сам по собі факт неодноразового притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, відбування нею реальної міри покарання наряду із встановленими обставинами провадження, не дає жодних підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

А тому, апеляційні доводи прокурора на думку колегії суддів є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини провадження у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про відмову в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як стороною обвинувачення не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, і зокрема цілодобового домашнього арешту, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2023 року, якою відмовлено в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді