Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1904/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

23 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000543 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 та прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм в БПП «Фаворит Люкс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого за ст.115 ч. 2 п. 14, ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000543 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Корольовського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02 травня 2023 року продовжено строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 червня 2023 року без визначення розміру застави.

23 червня 2023 року на електронну адресу Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор послалася на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому злочини, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілої в підтримання клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 в заперечення вказаного клопотання прокурора, які вважали достатнім застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи іншого більш м`якого запобіжного заходу, перевіривши доводи клопотання та матеріали провадження в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п.14 ч.2 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років до довічного позбавлення волі, за місцем проживання характеризується посередньо, працював та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Крім того, апеляційним судом враховано, що обвинувачений залишав місце вчинення можливого злочину, та під тяжкістю можливого покарання може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказаний ризик на даний час не зменшився, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не може запезпечити його належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання прокурора на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду не доведена, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий.

Разом з цим колегія суддів враховує дані, які характеризують особу обвинуваченого, які були надані захисником апеляційному суду, а саме : характеристику на засудженого ОСОБА_8 , те, що він має батьків пенсіонерів, які потребують його допомоги та двох неповнолітніх дітей.

Проте, вказані обставини існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та були враховані судом і на даний час вони не змінилися.

За таких обставин, доводи захисника про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується (п.14 ч.2 ст.115 КК України) та відсутність достатніх стримуючих факторів від порушень обвинуваченим своїх зобов`язань в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, для розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2021 року апеляційному суду потрібен певний час.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21 серпня 2023 року без визначення розміру застави, задовольнивши клопотання прокурора.

Строк дії ухвали до 21.08.2023 року (включно)

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :