Справа №346/2921/23
Провадження №1-кс/346/595/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваної: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Коломия клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Гвіздець, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0000153 від 02.06.2023, -

в с т а н о в и в:

09.08.2023 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді «особистого зобов`язання» та покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.08.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Під час судового засідання 10.08.2023 підозрюваною було заявлено клопотання про призначення для захисту її інтересів захисника, тому відповідно до ухвали слідчого судді клопотання підозрюваної було задоволено.

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в першій половині 2022 року ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом обману в соціальні мережі «Фейсбук» створила акаунт під видуманими даними « ОСОБА_8 ». В подальшому за допомогою соціальної мережі «Фейсбук» підшукувала осіб чоловічої статі для подальшого спілкування з метою заволодіння їхніми коштами шляхом обману та зловживаючи довірою.

Так, приблизно в першій половині січня 2023 року ОСОБА_4 в соціальній мережі «Фейсбук» познайомилась із ОСОБА_9 , в ході подальшого спілкування з яким через додаток «Месенджер» з метою ввійти в довіру розповіла вигадану історію, про те, що її побив колишній хлопець і на даний час вона знаходиться у лікарні та не може ходити, потребує велику суму грошей на дорогі препарати з лікування кісткового мозку.

У подальшому ОСОБА_4 22.01.2023 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, маючи на меті шляхом обману незаконно заволодіти чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , в ході спілкування в соціальні мережі «Фейсбук» попросила допомогти їй на лікування, останній будучи введений в оману, шляхом зловживання довірою, добровільно за допомогою мобільного додатку «ПриватБанк» із своєї банківської карти № НОМЕР_1 перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 15 000 гривень, якими останній розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

23.01.2023, 29.01.2023, 09.02.2023, 13.02.2023, 21.02.2023, 26.02.2023, 28.02.2023, 06.03.2023 ОСОБА_4 за аналогічних обставин, повторно, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 3 000 гривень, 500 гривень, 495 гривень, трьома транзакціями на загальну суму 11 000 гривень, двома транзакціями на загальну суму 25 000 гривень, двома транзакціями на загальну суму 24 000 гривень, 19 000 гривень, 1 000 гривень відповідно, якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на загальну суму 98 995 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2023 року ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом обману в соціальні мережі «Фейсбук» створила акаунт під видуманими даними « ОСОБА_10 » та за допомогою соціальної мережі «Фейсбук» підшукувала чоловіків для подальшого спілкування з метою заволодіння їхніми коштами шляхом обману та зловживаючи довірою.

Так, в лютому 2023 року ОСОБА_4 в соціальній мережі «Фейсбук» познайомилась із ОСОБА_11 , вході подальшого спілкування з яким через додаток «Месенджер», з метою ввійти в довіру потерпілого розповіла йому видуману історію, про те, що вона являється військовослужбовцем НОМЕР_3 окремої штурмової бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перебуває в зоні бойових дій. Через деякий час в ході спілкування ОСОБА_4 повідомила, що захворіла і потребує грошей на лікування, так як військового квитка вона не має, то їй відмовляють у зв?язку із цим лікувати.

27.02.2023, 03.03.2023, 05.03.2023, 11.03.2023, 13.03.2023, 17.03.2023, 08.04.2023, 12.04.2023, 06.05.2023, 15.05.2023, 23.05.2023, 25.05.2023, 05.06.2023,13.06.2023 ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, маючи на меті шляхом обману незаконно заволодіти чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , в ході спілкування в соціальні мережі «Фейсбук» попросила допомогти їй на лікування. Надалі ОСОБА_11 будучи введений в оману, шляхом зловживання довірою, добровільно за допомогою мобільного додатку «ПриватБанк» із своєї банківської карти № НОМЕР_4 перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10 000 гривень, двома транзакціями на загальну суму 24 000 гривні, трьома транзакціями 80 000 гривень, 10 000 гривень, 14 000 гривень, 3 000 гривень, 12 000 гривень, 5 000 гривень, 10 000 гривень, 12 000 гривень, 12 000 гривень, 5 000 гривень, 12 000 гривень, 12 000 гривень після чого ОСОБА_4 отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 221 000 гривень.

Також 24.04.2023 ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , який попросив свою сестру ОСОБА_12 , в якої зберігались його грошові кошти, щоб остання перерахувала 13 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_5 . У подальшому ОСОБА_12 попросила свого знайомого ОСОБА_13 , щоб останній переказав із своєї банківської картки грошові кошти, а вона йому поверне готівкою. У подальшому ОСОБА_13 із свої банківської картки добровільно перерахував на банківську картку № НОМЕР_5 ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 13 500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в березні 2023 року ОСОБА_4 в соціальній мережі «Фейсбук» із раніше зареєстрованого акаунту « ОСОБА_10 » познайомилась із ОСОБА_14 , в ході подальшого спілкування з яким через додаток «Месенджер» з метою ввійти у його довіри розповіла видуману історію, про те, що вона являється військовослужбовцем та що в неї незадовільний стан здоров`я, і що їй необхідно невідкладного лікування у зв`язку із отриманням поранення під час виконання бойових завдань неподалік від м. Бахмут, Донецької області. При цьому, остання просила позичити їй грошові кошти, які в подальшому обіцяла повернути.

06.04.2023, 08.04.2023, 12.04.2023, 15.04.2023, 20.04.2023, 22.04.2023, 25.04.2023, 28.04.2023, 01.05.2023, 06.05.2023, 13.05.2023 ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, маючи на меті шляхом обману незаконно заволодіти чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_14 , в ході спілкування в соціальній мережі «Фейсбук» попросила позичити їй на лікування грошові кошти. Надалі ОСОБА_14 будучи введений в оману, шляхом зловживання довірою, добровільно за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7» із своєї банківської карти № НОМЕР_6 перерахував на банківську картку № НОМЕР_5 ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень, 2 000 гривень відповідно, якими остання заволоділа та розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 22 000 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

31.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у свою чергу обґрунтованість останньої підтверджується зібраними у рамках кримінального провадження доказами.

За твердженням слідчого під час досудового розслідування встановлено ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, а також ризик незаконного спливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

2. Позиції сторін у судовому засіданні.

Прокурор під час судового розгляду клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти клопотання слідчого, проте запевняла, що жодного наміру ухилятись від органу досудового розслідування не має, а обмеження пересування в межах територіальної громади може створити їй перешкоди в забезпечення базових потреб її неповнолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_5 у вирішенні клопотання слідчого покладався на розсуд слідчого судді.

3. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Оскільки запобіжний захід може застосовуватися лише щодо підозрюваного, слідчому судді належить перевірити обставини набуття особою процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

3.1. Щодо набуття процесуального статусу підозрюваного

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із матеріалів клопотання вбачається, що об`єднане кримінальне провадження №0000153 від 02.06.2023 було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань на підставі заяв потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , у межах вищезазначеного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, яке того ж дня о 13:00 годині вручено підозрюваній ОСОБА_4 .

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваної, а тому щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися inabstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється:

- заявою ОСОБА_9 від 01.06.2023 про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.06.2023;

- копіями платіжних інструкцій «ПриватБанку», наданих потерпілим ОСОБА_9 ;

- електронним рапортом від 15.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_11 від 15.06.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.06.2023;

- копіями платіжних інструкцій, наданих потерпілим ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.06.2023, яким також було надано копія платіжного доручення на підтвердження факту здійсненої транзакції;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.06.2023;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_14 від 20.06.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 20.06.2023;

- квитанціями «Ощадбанку», наданих потерпілим ОСОБА_14 ;

- протоколом обшуку від 14.06.2023, проведеного на підставі ухвали про надання дозволу про проведення обшуку від 12.06.2023, відповідно до якиз здійснено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 ;

- постановою про визнання речовим доказом від 14.06.2023 та ухвалою слідчого суддів про арешт майна в якості речових доказів від 16.06.2023;

- протоколом огляду місця події від 20.06.2023, під час якого ОСОБА_4 добровільно видала мобільний телефон, придбаний за кошти потерпілого;

- постановою про визнання речовим доказом від 20.06.2023 та узвалою слідчого судді про арешт майна від 22.06.2023.

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється органом досудового розслідування.

Наданих до клопотання документів, на цій стадії достатньо для того, щоб дійти висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетною саме ОСОБА_4 . Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

3.3. Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Такий висновок ґрунтується на кількості епізодів інкримінованих їй протиправних дій, а також загального розміру завданої матеріальної шкоди потерпілим. Оскілки з ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувалась, жодних джерел доходів не має, відповідно може намагатись уникнути відповідальності відшкодування завданої шкоди. На переконання слідчого судді вказані обставини можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою протягом тривалого часу змогла привласнити грошові кошти потерпілих у значних розмірах, що у свою чергу свідчить про існування певних засобів до впливу на свідомість останніх, які у свою чергу перебувають у лавах Збройних Сил України, а відповідно більш схильні до стороннього впливу, що у свою чергу може стати передумовою для зміни останніми своєї позиції.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування та ризик впливу на потерпілих ОСОБА_4 , що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

3.4. З`ясування можливості застосування запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров?я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факт доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, проте має постійне та зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тому слідчий суддя вважає, що за таких умов можливе застосування саме особистого зобов`язання, якого буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

3.5. Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора, слідчого судді, суду на першу вимогу;

2) не відлучатися за межі с. Малий Гвіздець, Коломийського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із доведенням прокурором існування вищезазначених ризиків слідчий суддя вважає обґрунтованими вимогу слідчого щодо покладення саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрювану саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Таким чином з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк виконання обов`язків належить визначити саме до 30.09.2023 у межах строку досудового розслідування.

За наведених вище обставин клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді «особистого зобов`язання».

Покласти на підозрюваної ОСОБА_4 виконання таких обов`язків:

1) прибувати до слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора, слідчого судді, суду на першу вимогу;

2) не відлучатися за межі с. Малий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених слідчим суддею обов`язків визначити до 30.09.2023 в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваній, що згідно з ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням підозрюваною особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 02.06.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА