490/668/21 30.05.2023
н/п 1-в/490/117/2023
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/668/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Начальник Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від вібування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вимоги подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 з 26.04.2021 перебуває на обліку Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області, як засудженний вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021 за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Вирок набрав законної сили 02.04.2021.

Ухвалами Централього районного суду м. Миколаєва від 15.06.2021; 30.08.2021; 13.10.2021 у задоволенні подання Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про застосування ст. 26 КВК України було відмовлено.

На адресу місця проживання засудженого ОСОБА_4 неодноразово направлялися повідомлення про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком Центрального районного суду м. Миколаїва від 02.03.2021 законної сили та повідомити Центральний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

До Відділення поліції №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області 19.04.2023 органом пробації було направлено подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 389 КК України, однак у відкритті кримінального провадження було відмовлено.

Згідно з вимогами ІАП ГУНП в Миколаївській області від 11.05.2023 засуджений з моменту винесення вироку та станом на теперішній час до кримінальної відповідальності не притягувався.

Станом на 19.05.2023 орган пробації не отримував від ОСОБА_4 документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду засудженим, немає.

За таких обставин, на підставі ст. 80 КК України, начальник Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації надала заяву про розгляд подання у її відсутність, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор надав заяву про розгляд подання у його відсутність, проти клопотання не заперечує.

ОСОБА_4 був викликаний в судове засідання належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України; призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Вирок стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили 02.04.2021.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з такого.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є правопорушенням.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 5-324кс15 від 24.12.2015.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Отже, в матеріалах провадження немає даних про ухилення засудженим ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, немає підстав для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України. Висновки суду з приводу ухилення особи від відбування призначеного покарання не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, матеріли особової справи не містять інформації щодо належного повідомлення ОСОБА_4 органом пробації про наявність на виконанні вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 02.03.2021.

Ураховуючи обставину, що факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

- клопотання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від вібування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити;

- звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від вібування покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1