Номер провадження 1-кп/754/1085/23
В И Р О К

Іменем України

01 серпня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засдання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у межах кримінального провадження №0000732 від 16.07.2023 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Житомирської обл., громадянина України, не працює, неодружений, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (підвальне приміщення будинку), раніше судимий:

- 09.01.2023 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України, призначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць;

- 07.06.2023 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України, згідно ст.ст. 71, 72 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць (покарання не відбуте);

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням, у межах кримінального провадження №0000732 від 16.07.2023, обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, ОСОБА_3 , 16.07.2023, приблизно о 12:40 год., знаходячись на території дошкільного навчального закладу №811, що за адресою: вул. Закревського, 89-А в м. Києві, побачив раніше незнайомого ОСОБА_4 , який в той час знаходився на робочому місці. Після чого, у ОСОБА_3 , в ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень, останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_4 , де діючи умисно, протиправно, тримаючи в правій руці сумку, в якій знаходилась одна пуста скляна банка, та інші 2 пластикові пляшки, наніс один удар вказаною сумкою по голові потерпілого.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому тілесне ушкодження у виді забійної рани у лобній ділянці справа на межі росту волосся з переходом на волосисту частину голови, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, повністю згодний із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ним, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні, за його відсутності.

Ухвалою суду від 01.08.2023, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381-382 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за ст. 125 ч. 2 КК України призначено до розгляду у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінального провадження.

Положеннями ст. 381 чч. 2, 3 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381 -382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 125 ч. 2 КК України.

Встановлені органом дізнання обставини вчинення кримінального проступку, підтверджуються обставинами, встановленими судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляла захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ст. 125 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного, а саме:

- раніше судимий, останній раз, 15.09.2022 07.06.2023 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України, згідно ст.ст. 71, 72 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць (покарання не відбуте) (а.п. 86, 87-89, 90);

- за місцем проживання характеризується ст. ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 з посередньої сторони (а.п. 92);

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» (а.п. 85);

- не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» (а.п. 84).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 ч. 1 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту на строк в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, де вказано, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та за правилами ст. 72 ч. 1 п. 1 пп. а), де вказано, що одному дню позбавлення волі відповідають, зокрема, один день арешту.

В даному випадку ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку після постановлення 07.06.2023 вироку Деснянського районного суду м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України, а саме: 16.07.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000732 від 16.07.2023, згідно постанови дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 17.07.2023, переданий на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №006877 від 18.07.2023) (а.п. 32-33, 34).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 1 998 грн. 00 коп. (а.п. 56), оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза №042-1203-2023 від 26.07.2023 (а.п. 51-56).

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 381,382, 368-371,373,374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Згідно ст.ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 п. 1 пп. а КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання, до покарання призначеного за новим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік п`ять місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000732 від 16.07.2023, які відповідно до квитанції №006877 від 18.07.2023, знаходиться на зберіганні в камері схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1 998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1