Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1230/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

встановила:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2023 року було відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 15.06.2021 року по 16.04.2022 року, з 16.04.2022 року по 08.06.2022 року, з 09.06.2022 року по 08.11.2022 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що вироком суду від 14.06.2021 року питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за період до набрання вироком законної сили вже вирішено. Період, перебування засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироку суду законної сили не є строком попереднього ув`язнення, а тому він не підлягає перерахунку відповідно до вимог ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, зарахувати йому період перебування його в слідчих ізоляторах у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду з підстав порушення права на захист, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги.

Згідно положень ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Таким чином, КПК надає засудженому право на захист в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Згідно положень ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі №23-рп/2009 право на правову допомогу є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. Положення ч. 1 ст. 59 Конституції України про те, що «кожен має право на правову допомогу», треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 року за п. 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Один із злочинів віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Положеннями закону забезпечується участь захисника з моменту набуття особою статусу підозрюваного, але законодавцем не встановлено моменту припинення участі захисника з огляду на будь-яку стадію кримінального провадження, що узгоджується з висновком (постановою) Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №1-18/08 (провадження №51-69 км19) від 13 жовтня 2020 року.

Проте, як вбачається зі змісту журналу судового засідання та ухвали суду першої інстанції від 20 березня 2023 року розгляд клопотання засуджено ОСОБА_7 проводився без участі захисника.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК України є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі наведеного, ухвала суду підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги, однак вважає, що вони підлягають перевірці під час нового судового розгляду.

При новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені порушення, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: