УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в м. Києві матеріали клопотання старшого слідчого 3-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000638 від 17.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 3-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000638 від 17.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 17 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

26 червня 2023 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000638 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності належить мотоцикл марки «BMW R ADVENTURE», днз НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , 2021 р.в.

Актовим записом про шлюб №15 вiд 26 листопада 2003 року внесено відомості про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, досудовим розслідування встановлено, що дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на праві особистої приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого та рухомого майна: земельна ділянка загальною площею 0,0009 га, кадастровий номером: :04:003:0340; земельна ділянка загальною площею 0,1002 га, кадастровий номером: :04:003:0121; земельна ділянка загальною площею 0,03 га, кадастровий номером: :02:003:5439; нежитлове приміщення загальною площею 66,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; приватний будинок загальною площею 245,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_4 , чорного кольору.

Санкцією частини третьої статті 436-2 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному, а також для досягнення дієвості даного кримінального провадження, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 17 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

26 червня 2023 року керівником Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

Згідно листа вих. №11-169вн-23 від 27.06.2023 року, прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 26.06.2023 року на виконання доручення керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 здійснено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 436-2 КК України ОСОБА_4 . Зважаючи на перебування ОСОБА_4 за кордоном на території країни-агресора РФ і неможливості безпосереднього вручення йому повідомлення про підозру, останнє вручено члену сім`ї підозрюваного рідній сестрі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під відеозапис.

Водночас, з доданої до матеріалів клопотання копії повідомлення про підозру не вбачається, що його було вручено ОСОБА_10 , оскільки воно не містить її підпису про отримання. Крім того, будь-яких інших доказів щодо вручення повідомлення про підозру в порядку статті 135 КПК України матеріали клопотання не містять, відеозапис вручення повідомлення про підозру члену сім`ї підозрюваного не долучено.

Таким чином, у порушення наведених вимог, враховуючи, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, слідчим не доведено факт вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 та набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні відповідно до норм чинного КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його слідчому на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого 3-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000638 від 17.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1