Номер провадження: 11-сс/813/1380/23
Справа № 496/5225/23 1-кс/496/1571/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000536 від 23 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2023 року було задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на автомобіль «Volkswagen Jetta», чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вилучено під час огляду місця події, що мав місце 22 липня 2023 року у період часу з 22 години 33 хвилини по 22 годину 46 хвилин, на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені (55 км + 300 метрів), на смузі руху у напрямку м. Рені, Одеської області, при в`їзді на територію міжнародного пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України ОСОБА_6 не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, чим були порушенні його процесуальні права.

ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей, надає послуги з перевезення, і використання арештованого автомобілю є єдиним джерелом його доходу.

Крім того, матеріали провадження за клопотанням слідчого про арешт майна не містять доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину.

Адвокат ОСОБА_7 та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання буди повідомлені належним чином. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.1 ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без його участі та без участі прокурора.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На теперішній час слідчим відділом Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000536 від 23 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна убачається, що 22 липня 2023 року до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з Державної прикордонної служби України, про те, що 22 липня 2023 року близько 17 години 20 хвилин, на транзитній ділянці автодороги Одеса - Рені, при в`їзді на територію міжнародного пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 зупинено легковий автомобіль Volkswagen з встановленим на ньому номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, під управлінням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині салону якого знаходився пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого останній, з метою перетину державного кордону у вищевказаному пункті пропуску, пред`явив співробітникам ДПС України довідку військово-лікарської комісії заповнену на власне ім`я, яка має ознаки підробки у вигляді невідповідності відтиску печатки та зразку бланку (ЄО №11285 від 22.07.2023).

ОСОБА_9 , вказав, що будь-яку медичну комісію у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та у медичних закладах він не проходив та те, що у останнього попередньо була домовленість з ОСОБА_6 щодо забезпечення останнім безперешкодного виїзду до Республіки Молдова. Зважаючи на вищевказані обставини, за результатом проведення огляду місця події вилучено автомобіль Volkswagen Jetta, чорного кольору, з встановленим на ньому номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності та перебуває у користуванні в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 автомобіль Volkswagen Jetta, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 та ключі від нього були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештований автомобіль Volkswagen Jetta державний номер НОМЕР_1 використовувався ОСОБА_6 для вчинення протиправних (є знаряддям злочину), а отже він є матеріальним об`єктом, який міг зберегти на собі сліди злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, а тому відповідає критеріям майна, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт,

Апеляційний суд переконаний, що на момент вилучення транспортного засобу у даному кримінальному провадженні існувала обґрунтована потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою встановлення фактів чи обставин, які мають значення для проведення повного та всебічного досудового розслідування

Метою арешту майна у даному випадку є збереження речового доказу у кримінальному проваджені.

Відповідно до ч.1, п.7) ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника арештованого майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення схоронності слідів злочину.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000536 від 23 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3