Провадження № 1-кп/344/1156/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилася у селі Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою освітою, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України ОСОБА_5 №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 12 травня 2023 року близько 14 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала із нижньої полиці стелажу, що розташований в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чоловічий гель для душу бренду «Nivea», ємністю 250 мл, вартістю 113, 90 грн та чоловічий гель для душу бренду «Nivea», ємністю 500 мл, вартістю 212, 90 грн. Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 346,80 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 19 травня 2023 року 10 години 23 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 ,, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, таємно викрала із полиць стелажів товарно-матеріальні цінності, а саме: плитку шоколаду бренду «Millenium Gold», вагою 100 грам, вартістю 42,90 грн, плитку шоколаду бренду «Terravita», вагою 235 грам, вартістю 74,90 грн, упаковку меленої кави бренду «Fort», вагою 225 грам, вартістю 87,90 грн, чоловічу білизну бренду «Vulkan», вартістю 89,90 грн, чоловічу білизну бренду «MEN», вартістю 89,90 грн, дві вафлі бренду «Fiesta XXL», вагою 50 грам, вартістю 37,80 грн. Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 423 грн 30 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи потерпіла у судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду справи від представника потерпілої судом отримано заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без участі потерпілої та її представника. У заяві зазначено, що у потерпілої відсутні претензії до обвинуваченої у зв`язку з відшкодуванням шкоди, а щодо призначення покарання обвинуваченій вона покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та надала суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті вона 12.05.2023 року та 19.05.23 року викрала у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 45 А предмети та речі, які зазначені в обвинувальному акті. Вона розуміє, що вчинила неправильно, їй дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлена, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися її допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та обвинуваченої ОСОБА_4 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченої ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; має місці соціальні зв`язки; одружена; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - один рік, думку обвинуваченої, яка просила призначити їй найбільш м`яке з можливих покарань, дані про особу винної, яка має міцні соціальні зв`язки, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк один рік.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які характеризують особу обвинуваченої та підтверджують її негативне і критичне ставлення до вчиненого, відсутність судимостей, невелику вартість викраденого майна та вчинення злочину у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування основного покарання, проте в умовах здійснення контролю за її поведінкою, а тому до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні саме такого покарання судом враховано й те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка, в якій вона вчинила злочин, не характеризувалась, як така, що пов`язана з воєнними діями і вона при вчиненні злочину не використала обмеження пов`язані з воєнним станом (повітряна тривога, комендантська година та інше). За умови відсутності кваліфікуючої ознаки воєнного стану, її дії було б кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, що є не тяжким злочином.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_4 здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD-R диски з відеозаписами (постанова слідчого від 09.07.2023 року та постанова слідчого від 10.07.2023 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1