Справа № 752/4072/23
Провадження №: 1-кп/752/1487/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002222 від 17 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у с. Іванківка Борзянського району Чернігівської області, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 31 серпня 2022 року близько 13:27, керуючи технічно справним автомобілем марки «OPEL», модель «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у світлий час доби, по сухому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покритті правої смуги руху вулиці Академіка Заболотного в напрямку Одеської площі в м. Києві біля будинку № 13, порушив вимоги п. 2.3 (б), 8.7.3 (е), 8.10 ПДР України, будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки наближаючись до регульованого пішохідного переходу, перед яким в сусідніх смугах зупинилися попутні транспортні засоби, під час подання світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед регульованим пішохідним переходом, здійснив виїзд на вищевказаний перехід на червоний сигнал світлофора для його напрямку руху, де передньою лівою боковою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переході справа наліво відносно його напрямку руху в темпі спокійного корку на зелений сигнал пішохідного світлофора. Після скоєння наїзду, незважаючи на наслідки, не зупиняючись ОСОБА_3 залишив місце ДПТ.

У результаті ДТП ОСОБА_6 отримала: а) закриту травму хребта - перелом поперечних відростків поперекових хребців L3, L4 ліворуч, розрив квадратного м`язу та випрямляча спини ліворуч, гематома попереково-крижової ділянки; б) садна лівого ліктьового суглобу, зовнішньої поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу.

Тілесне ушкодження, зазначене у п. а), відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Тілесні ушкодження, зазначені у п. б), відносяться до легкого тілесного ушкодження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з вимогами п. 2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з вимогами п. 8.7.3. е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з вимогами п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор вказала на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та просила призначити покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому. Повідомив, що через хворобу дружини та брак коштів не мав змоги відшкодувати шкоду потерпілій, при цьому зобов`язався це зробити на протязі трьох місяців, оскільки планує продати майно. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це надасть йому можливість додаткового заробітку.

Потерпіла в частині призначення покарання підтримала прокурора. Повідомила, що шкоду їй не відшкодовано. Обвинувачений зник з місця ДТП, а тому, на її думку, має бути позбавлений права керування.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що на пішохідному переході дочекалась зеленого сигналу світлофора та почала переходити дорогу. Зробила декілька кроків по пішохідному переходу та відчула, що її вдарила машина. Удар відбувся у ліву частину спини. Як дійшла до тротуару не пам`ятає, поліцію та швидку викликали свідки. Після ДТП від отриманих травм довго лікувалася, два місяці носила корсет, від операції відмовилася. До цього часу обмежена в рухах. Шкоду обвинувачений їй не відшкодував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що 31 серпня 2022 року підвозив пасажира. По дорозі машина закипіла, тому заїхав на заправку, щоб залити рідину в радіатор. Коли виїжджав із заправки, його засліпило сонце, він не помітив червоне світло світлофора та пішохода ОСОБА_5 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу, внаслідок чого здійснив на неї наїзд, зачепивши лівим дзеркалом заднього виду. Зрозумів, що збив пішохода, злякався та, не зупиняючись, поїхав далі. Коли приїхав у двір де поживає, прийшов до тями, зрозумів що накоїв, повернувся на місце події, проте там вже нікого не було. Шкоду потерпілій не відшкодував через брак коштів. Дружина хворіє, він сам утримує сім`ю. Пообіцяв продати майно та відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду на протязі трьох місяців.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні потерпілу та обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, котрий в силу ст. 89 КК раніше не судимий, не має офіційного місця роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнав вину розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка хворіє.

Враховуючи вказані обставини, а також зважаючи на те, що будучи причетним до ДТП, обвинувачений місце пригоди залишив, першу допомогу потерпілій не надав, шкоду не відшкодував, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Оскільки обвинувачений не має офіційного місця роботи, самостійно утримує родину, призначення йому більш м`якого за видом покарання, зокрема штрафу, може становити для обвинуваченого надмірний тягар та призвести до невиконання вироку суду.

Разом із цим, з огляду на невелику тяжкість вчиненого злочину, який характеризується необережною формою вини, дані про особу обвинуваченого, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів: в сумі 6013 грн за проведення судово-медичної експертизи №042-1329-2022 від 17.11.2022, в сумі 1510,27 грн за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/111-22/52929-ТР від 27.12.2022 та 1321,46 грн за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/7434-ІТ від 17.02.2023.

Речові докази:

-автомобіль «OPEL», модель «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому, залишити у останнього;

-ліве чорне дзеркало заднього виду, яке передане до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві (квитанція № ФП-014041), повернути обвинуваченому;

-«CD-R» диск з записом камер відео спостережень залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1