Справа № 694/2262/23
провадження № 1-кс/694/802/23
УХВАЛА

про арешт майна

26.09.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001252 від 20.09.2023,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений 20.09.2023 у ОСОБА_5 предмет схожий на сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою робочою частиною, ширина леза якої 13 см., ширина обуха 3 см., у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Визначити місце зберігання вказаного майна камеру схову речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вулиця Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , 20 вересня 2023 року, близько 18 години 30 хвилин, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є співробітником Національної поліції України, який виконував службові обов`язки поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та перебуваючи на добовому чергуванні, опрацьовуючи виклик про хуліганські дії, за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ОСОБА_6 службових обов`язків за наступних обставин.

Працівники СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували в службовому автомобілі, 20.09.2023 о 17 годині 48 хвилин отримали на планшетний пристрій повідомлення зі служби «102» про хуліганські дії за місцем проживання заявниці ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на який працівники поліції, здійснили виїзд на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster» з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Приїхавши на вказане повідомлення, та здійснюючи опрацювання виклику поліцейські в подальшому перебували поблизу території будинковолодіння АДРЕСА_1 , де перебував та проживає ОСОБА_5 , який мав явні ознаки сп`яніння та агресивну поведінку. В подальшому останній, маючи на меті спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, діючи умисно, один раз наніс удар сокирою по правій руці поліцейському ОСОБА_6 , в результаті чого останній спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно довідки чергового лікаря КНП «Звенигородської БЛІЛ» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в ділянці пяснофалангових суглобів другого та третього пальців правої кисті.

Під час проведення огляду будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , було вилучено предмет схожий на сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою робочою частиною, ширина леза якої 13 см., ширина обуха 3 см.

Вилучені вищевказані речі оглянуті та постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що вказаний вище предмет, схожий на сокиру являється тимчасово вилученим майном, який є знаряддям вчинення злочину, у встановленому порядку визнано речовим доказом у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаської області ОСОБА_3 подана заява про

проведення розгляду даного клопотання без її участі, в якій просить задовольнити подане клопотання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 21.09.2023 року постановою старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 вилучений та оглянутий в ході проведення огляду 20.09.2023 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 предмет схожий на сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою робочою частиною, ширина леза якої 13 см., ширина обуха 3 см., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001252 від 20.09.2023.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001252 від 20.09.2023 задоволити.

Накласти арешт на вилучений у ОСОБА_5 20.09.2023 року під час проведення огляду будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та є речовим доказом - предмет схожий на сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою робочою частиною, ширина леза якої 13 см., ширина обуха 3 см., у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул.Благовісна, 50 м.Звенигородка Черкаської області.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1