Справа № 202/8915/23
Провадження № 1-кс/202/4510/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

12 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з заявами про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, які ухвалою слідчого судді від 12 червня 2023 року були об`єднані в одне провадження.

Заяви про відвід прокурора обґрунтовані тим, що слідчим відділенням ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 3, 4 ст. 296 КК України, в якому вони мають статус потерпілих.

Вважають, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000402 - прокурора ОСОБА_5 .

На думку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 неналежно виконує свої службові обов`язки.

Після чергового (п`ятого) закриття кримінального провадження вони почали доводити до суспільства інформацію про свавілля слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 .

Реакція людей в соціальній мережі Facebook (like, comments, repost) свідчить про явну недовіру суспільства до слідчого та прокурора ОСОБА_5 .

Вони також не довіряють прокурору ОСОБА_5 , переконані в його упередженості.

Протягом досудового розслідування прокурор ОСОБА_5 відмовлявся повідомляти їм як потерпілим правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яку він бачив. Вони навіть не знали чи бачив прокурор взагалі склад кримінального правопорушення. Прокурор не перевіряв відповідність кваліфікації зареєстрованого кримінального правопорушення обставинам його вчинення. До ЄРДР не внесена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 296 КК України.

Всупереч достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, які містяться в матеріалах досудового розслідування, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України прокурор ОСОБА_5 не склав і не вручив письмове повідомлення про підозру.

15.02.2023 року прокурору було подано клопотання про складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

20.02.2023 року прокурор ОСОБА_5 , ігноруючи всі доводи та аргументи, викладені у клопотанні, законодавство та висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм прав, виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.

04.05.2023 року прокурору знову було подано клопотання про складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

Однак прокурор ОСОБА_5 не розглянув клопотання та не повідомив його про результати його розгляду.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року було зобов`язано прокурора протягом десяти днів з моменту отримання ухвали розглянути клопотання потерпілих від 04.05.2023 року про складення письмового повідомлення про підозру та про результати розгляду такого клопотання повідомити потерпілих.

Після заявлення потерпілими відводів прокурору ОСОБА_5 кримінальне провадження закривалось.

Слідчі судді свавільно залишали без розгляду заяви потерпілих про відвід прокурора ОСОБА_5 у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Протягом 21 місяці розслідування кримінальне провадження закривалось п`ять разів (чотири рази коли процесуальним керівником став прокурор ОСОБА_5 ).

Вважають, що прокурор ОСОБА_5 не міг не знати та не бачити, що постанови слідчих про закриття кримінального провадження суперечили матеріалам досудового розслідування, суперечили законодавству, були свавільними.

Прокурор ОСОБА_5 скасував лише одну з чотирьох постанов слідчих про закриття кримінального провадження. Однак не через її незаконність, а тому що слідчий не «опитав» ОСОБА_7 , хоча кримінальне процесуальне законодавство не передбачає такої слідчої дії. Тобто прокурор ОСОБА_5 надав незаконну вказівку слідчому здійснити опитування ОСОБА_7 , яке є недопустимим доказом.

Прокурор підтримував постанови слідчих про закриття кримінального провадження від 13.01.2023, 20.01.2023, 10.03.2023.

Прокурор не скасував постанови слідчого від 15.05.2023 року про закриття кримінального провадження. В судовому засіданні під час розгляду слідчим суддею скарг потерпілих прокурор не висловив своє ставлення до постанови слідчого.

Прокурор ОСОБА_5 ігнорує матеріали досудового розслідування, невиконання ухвал слідчих суддів та ухвалу апеляційного суду від 13.04.2023 року, систематичне порушення прав та інтересів потерпілих.

У прокурора ОСОБА_5 вже сформувалась упереджена думка про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Прокурор не ініціював перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 від проведення досудового розслідування та призначення (визначення) іншого слідчого у зв`язку з неефективним проведенням досудового розслідування, систематичним порушенням вимог КПК України. Прокурор не забезпечив проведення досудового розслідування з дотриманням розумних строків.

Заперечуючи проти задоволення скарг потерпілих, прокурор ОСОБА_5 не казав нічого з приводу суті скарг, щодо доводів та аргументів потерпілих.

Вважають, що в своїх запереченнях прокурор неправдиво зазначав про те, що нібито був план проведення слідчих дій, що були надані вказівки, що експертиза зброї проводилась довго через експертну установу (експерта).

Через порушення прокурором ОСОБА_5 розумних строків, останній позбавив їх як потерпілих можливості отримати висновок психологічної експертизи.

Прокурор ОСОБА_5 взагалі не перевіряв своєчасність і повноту розгляду слідчими клопотань потерпілих, законність прийнятих рішень за результатами їх розгляду.

Прокурор не скасовував незаконні або необґрунтовані рішення слідчих, своєчасно не надав ґрунтовних письмових вказівок слідчим з метою забезпечення проведення ефективного досудового розслідування, письмові вказівки прокурора ОСОБА_5 , нібито надані ним 07.11.2022 року, відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Надані прокурором 23 лютого 2023 року письмові вказівки не спрямовані на адекватне здійснення досудового розслідування і його завершення, містять виправлення, неточності. В письмових вказівках не зазначені мотиви необхідності проведення додаткових допитів потерпілих. Прокурор ОСОБА_5 не контролював виконання доручень і вказівок інших прокурорів, наданих слідчому, органу досудового розслідування щодо проведення слідчих дій, вчинення процесуальних дій (наприклад, доручення та вказівка прокурора ОСОБА_10 щодо проведення допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в присутності потерпілого, доручення прокурора ОСОБА_10 про проведення одночасних допитів свідків, доручення та вказівка прокурора ОСОБА_13 щодо забезпечення виконання вимог ч. 14 ст. 615 КПК України).

Прокурор обізнаний, що слідчі систематично порушують право потерпілих на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, передбачене п. 11 ч. 1 ст. 56, ст. 221 КПК України, однак не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушень та відновлення прав потерпілих.

Слідчі не виконали та продовжують не виконувати вимоги ч. 14 ст. 615 КПК України щодо забезпечення зберігання в електронній формі копій матеріалів кримінального провадження. Більше того, прокурор сам не забезпечив зберігання в електронній формі копій матеріалів кримінального провадження.

Також прокурор обізнаний, що слідчі не виконали ухвалу слідчого судді від 29.08.2022 року, якою зобов`язано слідчого ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, провести у розумний строк допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у присутності потерпілих. Прокурор не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушень прав потерпілих та законодавства. Самостійно не виконав таку ухвалу слідчого судді.

Звертають увагу, що в мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2023 року, якою була скасована ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, зазначено: «у межах досудового розслідування слідчому належить забезпечити реалізацію прав потерпілих, ретельно та всебічно дослідити обставини розслідуваного кримінального правопорушення, в тому числі ті, що випливають з апеляційних доводів потерпілих, вживши належні і вичерпні заходи з метою встановлення істини у справі.»

Прокурор ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником, не забезпечив виконання слідчим вказівки апеляційного суду, не повідомив потерпілим про запланований допит свідка ОСОБА_14 .

15.05.2023 року слідчий ОСОБА_6 свавільно відмовив потерпілій ОСОБА_4 в присутності під час допиту свідка. Слідчий відмовився навіть отримати від потерпілої перелік питань, які вона просила поставити під час допиту. Реакції прокурора на свавілля слідчого немає.

02.03.2023 року в день розгляду слідчим суддею скарги на постанову слідчого від 17.02.2023 року про відмову у визнанні потерпілим прокурор надав постанову від 24.02.2023 року про скасування зазначеної постанови слідчого, в якій безпідставно зазначив про те, що нібито в матеріалах кримінального провадження не міститься відомостей про завдання будь-якого виду шкоди.

Однак, на їх думку, матеріалами досудового розслідування підтверджено завдання фізичної шкоди (фізичного болю) у зв`язку із насильницькими діями ОСОБА_7 (розпилюванням газу з балончика). До того ж погрозою вбивства, направленням пневматичного пістолета, розпиленням газу з балончика, систематичним приниженням честі та гідності була завдана моральна шкода.

Прокурор допустив відкриття ОСОБА_7 у непередбачений КПК України спосіб матеріалів досудового розслідування, а також позбавив потерпілих можливості ефективно брати участь в розслідуванні. Розслідування не є доступним для потерпілих у межах, необхідних для захисту їх прав та інтересів.

Прокурор не виявляє бажання спілкуватися з потерпілими, об`єктивно та предметно обговорювати обставини кримінального правопорушення та кримінального провадження, що шкодить об`єктивному досудовому розслідуванню. Думки, занепокоєння та стурбованість потерпілих не беруться прокурором до уваги. Прокурор ОСОБА_5 ігнорує та продовжує ігнорувати слушні, доречні доводи та аргументи потерпілих.

Отже, прокурор ОСОБА_5 не забезпечив відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Навпаки, наведені обставини, на їх думку, явно та беззаперечно свідчать про наявність сумнівів в неупередженості даного прокурора.

За цих підстав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять відвести старшого прокурора групи прокурорів Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021 року.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 заяву про відвід прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні.

Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про розгляд заяви про відвід прокурора у її відсутність.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надав заяву про відкладення судового розгляду.

Однак оскільки прокурор був належним чином повідомлений про розгляд заяви та його неявка не перешкоджає судовому розгляду, заяву про відвід розглянуто у відсутність прокурора.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню:

Слідчий суддя враховує, що відповідно до частини першої статті 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Тобто однією з підстав для відводу прокурора є наявність будь-яких обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Заявляючи відвід прокурору ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх заявах посилаються на те, що прокурор неналежно виконує свої повноваження, діє упереджено, не сприяє ефективному досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим вони мають до нього недовіру.

Оцінюючи доводи, викладені у заявах про відвід прокурора, слідчий суддя вважає, що будь-яких об`єктивних даних існування обставин, які б викликали розумні сумніви в неупередженості прокурора, не наведено. Об`єктивних даних упередженості прокурора заяви потерпілих не містять.

Всі доводи потерпілих, викладені у заявах про відвід прокурора, зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями слідчого і прокурора.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчими СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Постанови про закриття кримінального провадження були прийняті саме слідчим, який в силу статті 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності. До речі, з такою постановою погодився і слідчий суддя місцевого суду.

Сама по собі незгода потерпілих із процесуальними діями та рішеннями прокурора, в тому числі з підставами скасування прокурором постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не є підставою для відводу прокурора.

Слідчий суддя звертає увагу, що у кримінальному провадженні ухвалами слідчих суддів за заявами потерпілих вже було неодноразово відведено слідчих та прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалами слідчих суддів від 13 лютого 2023 року та від 19 травня 2023 року було відмовлено у задоволенні заяв потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 .

Водночас у своїй заяві про відвід прокурора від 06.06.2023 року потерпілі будь-яких нових обставин упередженості прокурора ОСОБА_5 чи обставин, які можуть свідчити про обґрунтовані сумніви у його неупередженості, які б раніше не розглядалися та не оцінювалися слідчими суддями, не навели.

Той факт, що потерпілий 25.05.2023 на своїй сторінці у соціальній мережі опублікував пост, в якому виразив незгоду з процесуальними діями та рішеннями слідчого і прокурора, а також незгода потерпілих із виступом прокурора в судовому засіданні 01 червня 2023 року, не свідчить про обґрунтованість сумнівів у неупередженість прокурора ОСОБА_5 , а є суб`єктивною оцінкою процесуальних дій прокурора.

В даному випадку в разі незгоди з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокурора потерпілі вправі оскаржити їх слідчому судді відповідно до статті 303, 308 КПК України, в тому числі звернутися з клопотанням про встановлення слідчим суддею слідчому, прокурору процесуальних строків вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заяви про відвід прокурора є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяв потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 від процесуального керівництва досудовим розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1