Справа 522/6014/23
Провадження 1-кп/522/1781/23
У Х В А Л А

07.06.2023 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 20.02.2023, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печиводи Славутського району Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого:

30.07.2021 до Подільського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились та не відпали.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора про продовження підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подав письмові заперечення, у яких, посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначав про абстрактність та не підтвердження належними доказами ризиків заявлених прокурором, необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу до підзахисного, зменшення ризиків у зв`язку з плином часу та визнання останнім винуватості, завідому непомірність для обвинуваченого передбаченого законом розміру застави; просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ухвалою суду від 18.04.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід продовжено строк тримання під вартою до 16.06.2023, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави у 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , з посиланням на докази, перелік яких зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, пов`язаного із застосуванням насильства до особи, та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Дійсно, під час судового розгляду обвинувачений визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, проте на даний час розгляд кримінального провадження ще не завершено.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні - не має. Зазначені обставини свідчать про відсутність у обвинуваченого легальних джерел отримання засобів для існування та відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку про зменшення ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте продовження існування ризики, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроби переховуватись від суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для продовження строку дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів, та що більш м`який запобіжний захід, наразі, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого

За даних обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Вирішуючи у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України питання про розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що застава, визначена у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177-183, 314, 315, 331, 370, 372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 (шістдесяти днів), тобто до 05 серпня 2023 року.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України, заставу у 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1