Справа № 459/6/23
Провадження № 1-кп/459/1/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 14.09.2022 та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 26.02.2019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, українця, із незакінченою вищою освітою, розлученого, не працючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме раніше судимого 26.04.2016 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, 12.01.2017 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_4 замінено покарання на 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 08 вересня 2022 року близько 11 години 00 хвилин, під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (з подальшими змінами та доповненнями), діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 , маючи на меті в подальшому викрасти грошові кошти, скориставшись довірою потерпілої, взяв у неї мобільний телефон, з яким пішов до банкомату по вул. Шашкевича, 9 у м. Червоноград, де за допомогою функції «зняття готівки без карти», скориставшись мобільним телефоном, зняв грошові кошти в сумі 2 000 гривень, після чого розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2 000 гривень.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, зокрема 26.04.2016 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарания у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, яке 12.01.2017 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області замінено на 100 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Так, ОСОБА_4 допустив систематичне невиконання встановлених обов?язків, порушення порядку та умов відбування покарання, умисно та свідомо допустив невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що згідно ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Зокрема, ОСОБА_4 17.01.2017 Сокальським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, поставлено на облік як засудженого до покарання у виді громадських робіт.

08.12.2017 ОСОБА_4 ознайомлено із умовами та порядком відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, після чого видано направлення до комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» для відпрацювання призначених громадських робіт.

В подальшому ОСОБА_4 , на підставі наказу №41 від 24.01.2018 по КП«Червонограджитлокомунсервіс», прийнятий для відбування громадських робіт на підприємство та приступив до виконання громадських робіт, відпрацювавши лише 24 години.

Проте, починаючи з 01 лютого 2018 ОСОБА_4 на відпрацювання громадських робіт не прибув без поважних причин, чим порушив умови відбування громадських робіт встановлені ч.1 ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу, з 02.05.2018 по 29.05.2018 на відпрацювання громадських робіт не прибув жодного разу, поважності причин неявки не повідомив.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу, з 29.01.2019 по 31.01.2019 надалі не відпрацьовував громадські роботи без поважних причин, доказів протилежного не надав.

Також ОСОБА_4 неодноразово не з?являвся на виклики в орган пробації.

За порушення порядку та умов відбування покарання до ОСОБА_4 згідно ч.1 ст. 40 КВК України тричі застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме: 23.01.2018, 23.04.2018 та 25.05.2018.

Таким чином, ОСОБА_4 відпрацював лише 24 години з встановлених ухвалою суду 100 годин громадських робіт, чим вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальнувалиних актах, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Додатково зазначив, що на даний час відпрацював 24 години громадських робіт, що підтверджено довідкою Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області № 36/20/2521 від 04.05.2023.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, у зв`язку з відшкодуванням шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану та ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 та ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, та кримінальним проступком відповідно, є людиною молодого віку, раніше судимий, не працює, розлучений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26.04.2016, за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, 12.01.2017 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_4 замінено покарання на 100 годин громадських робіт.

Невідбута частина покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком складає 76 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи засудженим, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відтак, враховуючи вимоги ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, для призначення остаточного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Діючі запобіжні заходи щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26 квітня 2016 року у виді штрафу в розмірі 1700грн., заміненого ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12 січня 2017року, покарання у виді штрафу на покарання у виді 100 годин громадських робіт, із застосуванням пп. «г» п.1 ч.1 ст. 72 КК України де 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон марки «NOMI» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який повернуто потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити на зберіганні в останньої до набрання вироком законної сили, після чого вважати повернутим як законному володільцю на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України;

- виписку по картковому рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та фотознімок з камери фото відео спостереження банкомату АТ КБ «ПриватБанк» залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1