Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/101/23
Єдиний унікальний №733/818/23
Ухвала

Іменем України

15 червня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника ПП «Каштан» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 24.05.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольшана, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого водієм (трактористом) ПП « ОСОБА_6 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ічнянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000046 від 24.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Відповідно дост.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони с об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст. 60 Земельного кодексу вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж у різу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів.

Статтею 112 Земельного кодексу України передбачено, що охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з мстою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів, уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення

нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що на початку травня 2023 році (точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку не надавалася йому у володіння і користування та не передавалася у власність, або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення ст. 13 Конституції України, ст. 88-89 Водного кодексу України, ст. ст. 60, І 12, 125, 126 Земельного кодексу України, передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, за допомогою мотоблока самовільно зайняв (розорав) частину земельної ділянки комунальної форми власності, яка не надана у власність та користування, а саме прибережну захисну смугу, водного об`єкту - малої річки «Ольшана» - ліва притока р. Смош, площею 0,0273 га, яка розташована поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0190 та розташована за межами населеного пункту с. Ольшана Ічнянської ОТІГ, Прилуцького району, використавши її для посіву сільськогосподарської культури (кукурудзи).

Дії ОСОБА_4 що виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні , кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

У судовому засіданні представник трудового колективу ОСОБА_5 подав клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки трудового колективу, а також про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі. До клопотання додано протокол зборів трудового колективу ПП «Каштан», №2 від 29.05.2023, виписка з наказу про прийняття на роботу, характеристика на ОСОБА_4 та копія трудової книжки, підтвердження про сплату завданих збитків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу ПП «Каштан», щиро розкаявся.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на ст. 47 КК України.

Представник потерпілого Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, не з`явився.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку (ст. 47 КК України).

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

За класифікацією кримінальних правопорушень у відповідності до вимог ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.2 ст.197-1 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до нетяжкого злочину, останній раніше не судимий.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, завдана злочином шкода відшкодована повністю, перебуває у трудових відносинах з ПП «Каштан», колектив якого просить передати обвинуваченого на поруки, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом загальних зборів трудового колективу №2 від 29.05.2023.

ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 197-1 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, крім того цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що існують законні підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею ОСОБА_4 на поруки трудового колективу ПП «Каштан».

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 44, 47 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання трудового колективу ППП «Каштан» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України з передачею його на поруки трудового колективу ПП «Каштан», якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Роз`яснити трудовому колективу ПП «Каштан», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвалу направити для виконання ПП «Каштан».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1