Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/95/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000291, внесеному 05.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 240 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доробратово, Мукачівського (Іршавського) району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

та продовжено строк дії запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , до 28.03.2023 включно (в межах строку досудового розслідування), без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З матеріалів клопотання убачається, що 15 лютого 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся прокурор із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких і за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Прокурор у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також вважає наявним ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час проводяться слідчі дії щодо встановлення місцеперебування документів та речей, які мають важливе значення для досудового розслідування. Прокурор у клопотанні також вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків, які наразі ще не допитані, а також на експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, оскільки наразі вирішується питання щодо призначення та проведення судових експертиз, тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_6 безпосередньо чи за посередництва інших осіб може незаконно впливати на експерта, спеціаліста. Окрім цього, прокурор вважає, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор у клопотанні зазначає, що завершити досудове слідство у кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді від 29.12.2022 не видається за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та оперативно-розшукових заходів, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 28.03.20223 і, з огляду на наведене вище, підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - терміном до 28.03.2023 та продовжити дію обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2022, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду на той самий строк, а саме до 28 березня 2023 року.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що досудове розслідування кримінального провадження №0000291, відомості про кримінальне правопорушення в якому 05.08.2021 внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 240 КК України здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області. У межах кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що стверджується врученим повідомленням про підозру від 28.12.2022.Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 25.02.2023 включно.Постановою заступника керівника обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 28.03.2023. Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою і підтверджується приєднаними до клопотання доказами. Приймаючи рішення слідчим суддею взято до уваги той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, та усвідомлюючи неминучість покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя також дійшов висновку про те, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджується доказами, оскільки прокурором не доведено, які саме дії підозрюваного можуть перешкоджати кримінальному провадженню. З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя взяв до уваги і дані про особу підозрюваного : ОСОБА_6 одружений, раніше не судимий. На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що підозра її підзахисному у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є необґрунтованою, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні не підтверджені жодними доказами. Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 є місцевим мешканцем, одружений, разом з дружиною виховує двох малолітніх дітей та доглядає за батьком похилого віку, який потребує постійного стороннього догляду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується. Апелянтка стверджує, що належна процесуальна поведінка підозрюваного з моменту застосування до нього запобіжного заходу та виконання всіх процесуальних обов`язків повністю нівелює заявлені прокурором ризики вчинення підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконного спливу на свідків, експерта, спеціаліста. На переконання апелянтки, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора й обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - домашній арешт у нічний час доби з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисниці, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги, що: вказані вище особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; від адвокатки ОСОБА_5 . 04.04.2023 надійшла заява про розгляд справи за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисниці; від прокурора до початку розгляду апеляційної скарги не надходило заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин неявки; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_7 , й апеляційним судом рішення про обов`язковість його явки на розгляд справи не приймалось.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 цієї статті строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання брали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця, адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання судом вимог ст. 193 КПК України.

Висновок слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином умотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах судового провадження доказами та обставинами.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 240 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу на момент розгляду клопотання 21 лютого 2023 року, - продовжують існувати. Так, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інше кримінальне правопорушення. При цьому, судом взято до уваги те, що стороною обвинувачення доведено існування вищевказаних ризиків, водночас стороною захисту не наведено жодних переконливих доказів чи аргументів, які ставили б під сумнів існування вказаних у клопотанні ризиків.

Колегія суддів також вважає, що продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним із метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не будуть достатніми для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2. ст. 364, ч. 3 ст. 240 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2021 (а. с. 9-11); повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 240 КК України (а. с. 12 - 14); протоколом вручення повідомлення про підозру від 28 грудня 2022 (а. с. 15); протоколом роз`яснення підозрюваному обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України від 29 грудня 2022 року (а. с. 17); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 31 січня 2023 року (а. с. 32-34); протоколом огляду місця події від 27.12.2022 (а. с. 46-49); протоколом вручення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (а. с. 50). Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_6 діяння підпадають під ознаки передбачених ч ч. 2. ст. 364, ч. 3 ст. 240 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що клопотання органу досудового розслідування не містить жодних належних доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 є місцевим мешканцем, одружений, разом з дружиною виховує двох малолітніх дітей та доглядає за батьком похилого віку, який потребує постійного стороннього догляду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, - апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі жодним чином не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю і не дають підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що існують обставини, які унеможливлюють застосовування відносно ОСОБА_6 саме цього запобіжного заходу.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків і те, що такі на момент розгляду клопотання не зменшились. Натомість доводи адвокатки ОСОБА_5 про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного з моменту застосування до нього запобіжного заходу та виконання всіх процесуальних обов`язків повністю нівелює заявлені прокурором ризики: вчинення підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного спливу на свідків, експерта, спеціаліста; вчинення іншого кримінального правопорушення, - на переконання апеляційного суду є безпідставними.

Погоджуючись із указаним висновком слідчого судді, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, характер та фактичні обставини, за яких такі мали місце, у своїй сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється (одне з кримінальних правопорушень віднесено до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), та даними про особу підозрюваного ( ОСОБА_6 одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий), існують всі підстави вважати про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, понятих, експертів, оскільки у вказаному кримінальному провадженні не проведено допит останніх, що у свою чергу збільшує ризик ймовірного впливу підозрюваного на таких; щодо ризику вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що такий також має місце, враховуючи місце проживання підозрюваного та його сферу діяльності.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів відхиляє.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України, ризиків органом досудового розслідування не доведений і слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які би свідчили, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися чи не відпали, а також не доведено, що при обранні ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечена його належна процесуальна поведінка. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що сторона захисту не посилається на те, які саме надані нею докази, безумовно свідчать про те, що визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали або істотно зменшились

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено до 28.03.2023, а також із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю саме у межах строку досудового розслідування - до 28.03.2023 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора, продовживши строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього решту без застосування електродного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, а також виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на приписи ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки слідчого судді, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту, не посилається; строк дії оскаржуваної ухвали сплив.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 199, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 240 КК України, ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , до 28.03.2023 включно (в межах строку досудового розслідування), без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: