Справа № 738/1235/23
№ провадження 1-кп/738/96/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 27 липня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця х. морозов білгородської області російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за частиною другою статті 4362 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Відповідно до пункту другого статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» 19 лютого 2014 року розпочато тимчасову окупацію російською федерацією окремих території України.

О 04 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року президентом російської федерації (далі рф) путіним в.в. оголошено початок військової спеціальної операції проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України»

О 04 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року збройні сили росії (далі зс рф), діючи з метою фактичного знищення держави Україна, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосували засоби ведення війни, заборонені міжнародним гуманітарним правом, вчинили військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також на об`єкти військової та критичної інфраструктури.

За вказаних вище обставин, громадянин України ОСОБА_3 , перебуваючи у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 05.08.2022, маючи умисел на поширення матеріалів, в яких міститься глорифікація (звеличення, прославляння), осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, а також осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України, за допомогою належного йому облікового запису « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), розмістив на своєму обліковому записі публікацію шляхом використання функції вказаної соціальної мережі «репосту» зі сторінки користувача « ОСОБА_6 » (посилання: ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка починається фразою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та закінчується фразою: «Протоиерей ІНФОРМАЦІЯ_5 », таким чином зробивши вказану публікацію доступною необмеженій кількості користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

В подальшому, продовжуючи реалізовувати описаний вище злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, що виправдовують та визнають правомірною збройну агресію російської федерації проти України, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за допомогою належного йому облікового запису « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), розмістив на своєму обліковому записі публікацію шляхом використання функції вказаної соціальної мережі «репосту» зі сторінки користувача « ОСОБА_7 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_7 ), яка починається фразою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та закінчується фразою: «Россия обязана забрать свои, исконно русские земли по левому берегу Днепра…», таким чином зробивши вказану публікацію доступною необмеженій кількості користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Згідно з висновком судової лінгвістичної експертизи від 26.07.2023 № СЕ 19/125-23/5830-ЛД в тексті публікації від 05.08.2022, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 : ІНФОРМАЦІЯ_9 міститься глорифікація (звеличення, прославляння) осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, а також осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України. У тексті публікації від ІНФОРМАЦІЯ_6 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресію російської федерації проти України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що в травні 2023 року він випадково поширив декілька постів на підтримку військової агресії росії проти України. Відразу і не зрозумів, що було написано в тих дописах, він засуджує військову агресію росії проти України. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні злочину і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 4362 КК, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, та осіб, які здійснюють тимчасову окупацію частини території України, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК Судом встановлені не були.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є нетяжким злочином;

2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

4. наявність постійного місця проживання, формально позитивну характеристику за таким;

5. наявність обставин, які пом`якшують покарання;

6. те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах виділеного кримінального провадження № 0000130, яке знаходиться в Чернігівській обласній прокуратурі, необхідно конфіскувати на підставі статей 961, 962 КК України, частини 9 статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертного дослідження необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 4362 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5 736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 конфіскувати на підставі статей 961, 962 КК України, частини 9 статті 100 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1