єдиний унікальний номер справи 546/740/23
номер провадження 1-кп/546/104/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області угоду про визнання винуватості від 29.06.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема на підставі Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-IX від 07.02.2023, строком на 90 діб з 05 год 30 хв 19.02.2023.

ОСОБА_6 у вечірній час доби 03.05.2023, перебуваючи поблизу території непрацюючого підприємства, яке розташовано за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Решетилівка, вул. Червонопартизанська, 43, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, в у період дії воєнного стану, через паркан проник на охоронювану та огороджену парканом територію непрацюючого підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , на якій знаходився автомобіль КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , з якого таємно викрав три підп`ятники під автокран, ринковою вартістю з урахуванням зносу- 3900 грн., які належали потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3900 грн.

Цими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (кражідка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

29.06.2023 між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі підозри повідомленої 31.05.2023. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що 29.06.2023 між ним та підозрюваним, наразі обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, угода відповідає положенням КПК України, укладена добровільно, без застосування примусу, погроз, за участю захисника. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, зазнчив що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним 29.06.2023. Указана угода була укладена добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, за його участі. Угода відповідає вимогам КПК України. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву від 01.08.2023, в якій зазначає, що підтверджує надання ним згоди прокурору на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 , надає згоди на призначення ОСОБА_5 визначеного в угоді про визнання винуватості покарання. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить судовий розгляд провидити без його участі.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (кражідка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження - прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду від 29.06.2023 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за змістом якої ОСОБА_5 беззастережно зобов`язався визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри повідомленої 31.05.2023. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання та надання потерпілим письмової заяви прокурору про надання згоди на укладання угоди.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він має постійне місце проживання на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Обвинувачений раніше не судимий.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду існує обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості від 29.06.2023 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальними витратами в даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, підлягає скасуванню арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 18.05.2023 на три підп`ятники із візуальними ознаками корозії металу (вкриті іржею) із залишками фарби червоного та чорного кольорів до автокрану.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони кримінального провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 7, 368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2023 року, укладену між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 09 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 18.05.2023 на три підп`ятники із візуальними ознаками корозії металу (вкриті іржею) із залишками фарби червоного та чорного кольорів до автокрану.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

три підп`ятники із візуальними ознаками корозії металу (вкриті іржею) із залишками фарби червоного та чорного кольорів до автокрану, які зберігається у камері зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, прийняті за квитанцією № 920 повернути власнику ОСОБА_7 ;

компакт диски: ALERUS CD-R з файлами: «00020» розміром 111 Мб, «00021», розміром 8,10 Мб; VIDEX DVD-R з файлами: «00018» розміром 124 Мб, «00019» розміром 6,43 Мб; Verbatim СD-R з файлами: «00020» розміром 369 Мб, «00021» розміром 23,4 Мб - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1