26.05.2023
Справа № 642/2158/23
Провадження1-кс/642/1273/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань у м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, в якій він просить поновити пропущений строк на оскарження та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 18.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року за ч.2 ст.356 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, зазначає що постанова про закриття кримінального провадження від 18.11.2020 підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування не проведено взагалі жодних слідчих дій, без проведення яких неможливо прийняти об`єктивне та законне рішення.

Як зазначає адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Скаржник вважає, що розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 12.02.2020 було неналежним та фактично не проводилось.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, підтримав скаргу у повному обсязі, просив суд поновити пропущений строк на оскарження постанови та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 18.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року за ч.2 ст.356 КК України

Слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Надано матеріали кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності учасників.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020, надані органом досудового розслідування, вивчивши доводи адвоката ОСОБА_3 викладені у скарзі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до наданого матеріалу кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020, оскаржувана постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 08.10.2021 про закриття кримінального провадження 0000011 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 ч.2 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину, не направлялася представнику заявника, який подав заяву про вчинення кримінального правопорушення. В матеріалах кримінального провадження відсутні жодні супровідні листи щодо направлення останнім оскаржуваного рішення, матеріали справи не містять данні щодо отримання сторонами постанови про закриття кримінального провадження.

Однак слідчий суддя вважає, що не направлення слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 постанови від 18.11.2020 про закриття кримінального провадження 0000011 від 12.02.2020 не свідчить про незаконність такої постанови за її сутністю, а лише може бути обґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження такої постанови.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 під час звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття провадження зазначив, що отримав постанову тільки 03.03.2023 року, та 07.03.2023 вперше подав скаргу на таку постанову до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.03.2023 скаргу було повернуто у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, яку отримано тільки 20.04.2023, що підтверджується поштовим конвертом з відбитком штемпелю.

Враховуючи, що заявнику - адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , лише 20.04.2023 року стало відомо про повернення його скарги на закриття кримінального провадження, а саме з дня отримання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.03.2023, тому слідчий суддя вважає, що процесуальний строк на оскарження постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 18.11.2020 про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 не сплив.

Так, відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінального правопорушення, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час розгляду скарги встановлено, що другим СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Кримінальне провадження порушено на підставі рапорту прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за фактом того, що в ході судового розгляду кримінального провадження № 000013 від 05.01.2019 ОСОБА_4 повідомив, що працівники Роменського ВП ГУ НП в Сумській області застосовували до нього погрози та психологічний тиск з метою дати пізнавальні покази за фактом незаконного придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичного засобу.

Постановою слідчого другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_5 від 18.11.2020 закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників Роменського ВП ГУ НП в Сумській області.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий у постанові зазначає, що проведені в ході розслідування слідчі та процесуальні дії не встановили наявність в діях працівників Роменського ВП ГУ НП в Сумській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З метою повного та додаткового дослідження обставин прийняття слідчим другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_5 рішення про закриття кримінального провадження, було опитано тільки одного свідка заступника начальника СКП Роменського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 , який надав інформацію, що у відношенні ОСОБА_4 не застосовувались будь-які заходи фізичного чи психологічного впливу, надано витяг копії журналу обліку відвідувачів Роменського ВП.

У кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось.

В судовому засіданні доводи потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин неповноти досудового розслідування, яка б могла суттєво вплинути на результат рішення слідчого, знайшли своє підтвердження, а саме: у кримінальному провадженні допитано тільки одного свідка - заступника начальника СКП Роменського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 , не допитано працівників Роменського ВП ГУ НП в Сумській області, які проводили допити ОСОБА_4 , без показань яких взагалі неможливо прийняти будь-яке процесуальне рішення у даному кримінальному провадженні, в тому числі і про його закриття, не тільки не проведено допиту потерпілого, але й не перевірено його доводи шляхом проведення його одночасного допиту зі свідками у справі, не надання належної оцінки зібраним по справі доказам, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії в даному кримінальному провадженні, необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 18.11.2020 р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також вказана постанова не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а постанова від 18.11.2020 р. скасуванню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Поновити процесуальний строк на оскарження постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року за ч.2 ст.356 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року в порядку ст.ст.303-304 КПК України - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 18.11.2020 про закриття кримінального провадження №0000011 від 12.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 ч.2 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину - скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №№0000011 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 ч.2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.05.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1