Справа № 148/1861/23
Провадження №1-кп/148/181/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за участю законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000328, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , уродженця с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 близько 14.20 год. 22.08.2023 відповідно до Розділу «Швидкість руху» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами доповненнями (далі ПДР України) рухався ділянкою автодороги Т-02-22 межами населеного пункту с. Копіївка Тульчинського району Вінницької області в напрямку м. Тульчин Вінницької області на автомобілі марки «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 та допустивши порушення ПДР України скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно ряду вимог ПДР України встановлено: п. 1.3- згідно якого «учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5. згідно якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 б) згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1 згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами ПДР України, зокрема п. 12.1, Яким визначено, що у разі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, і також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», останній не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її можливої зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, тим самим поставивши під загрозу життя та здоров`я інших учасників руху, проявивши злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, в зв`язку із чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, тим самим допустив втрату контролю над керуванням транспортним засобом, внаслідок чого, автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхавши за межі проїзної частини дороги допустив перекидання, хоча ОСОБА_4 мав технічну можливість його попередити.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , пасажир автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та був госпіталізований до лікувального закладу. Відповідно до висновку експерта судово - медичної експертизи у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі значним зміщенням та заходженням уламків. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), можливо в термін та за обставин, викладених у постанові, тобто, 22.08.2023 та по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи в діях водія автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо - транспортної пригоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

27.09.2023 до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ч.2 ст. 284 КПК України, так як він примирився з потерпілою стороною та відшкодував спричинену шкоду.

27.09.2023 до суду надійшло клопотання законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в якій вона просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , оскільки ним повністю відшкодовано шкоду, витрати на лікування ОСОБА_8 , вони не мають жоднтх претензій до обвинуваченого та примирилися з ним.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Шкодує про вчинене. Зазначив, що потерпілим є його неповнолітній син. Він повністю відшкодував завдану шкоду, витрати на лікувчання та примирився з потерпілим, законний представник не має до нього жодних претензій. Вважає, що вказані обставини є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження. Наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Просив його клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у звязку з примиренням винного з потерпілим.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що завдана потерпілому шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого у них немає, вони примирились.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що так як обвинувачений свою вину визнав, примирився з потерпілим та відшкодував завдану шкоду, вона не вбачає жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого.

Суд, обвинуваченого, захисника, законного представника потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В силу вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , класифікується, як нетяжкий злочин.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, вперше вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, примирився з потерпілим, усунув заподіяну потерпілому шкоду.

З огляду на викладене, враховуючи, що потерпілий примирився з обвинуваченим та його законний представник бажає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, сам обвинувачений проти цього не заперечує, доказів, які б вказували на неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не представлено, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню та на підставі ст. 46 КК України його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, і закрити кримінальне провадження.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284, ст. 285, ч.1 ст. 286, ст. ст. 288, 314, 372, 392, 395 КПК України суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000328, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21093» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на арешт майданчику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю, скасувавши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.08.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом семи днів з дня її постановлення.

Повна ухвала виготовлена 29.09.2023.

Суддя ОСОБА_1