Справа № 488/1878/23
Провадження № 1-кп/488/315/23
У Х В А Л А

14.06.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29а

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
захисника обвинуваченого:ОСОБА_5

при проведенні підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, має середню освіту, одружений, працює водієм в КП ММР «Миколаївпастранс», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дана справа підсудна Корабельному районному суду міста Миколаєва, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Учасники провадження заявили про можливість призначення провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Окрім того, обвинуваченому судом роз`яснені положення частини 2 статті 31 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за клопотанням обвинуваченого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів. Частина 1 статті 115 КК України, за якою висунуте обвинувачення ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений заявив, що вказані положення йому відомі та зрозумілі, але просив суд проводити розгляд кримінального провадження одноособово.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Прокурором заявлене клопотання про обрання строком на 60 (шістдесят) днів тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачений може переховуватися від суду, чинити неправомірний вплив на свідків.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, захисник просив суд змінити обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів у тому числі, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, нездійснення незаконного впливу на свідків, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Про наявність таких ризиків свідчать наступні обставини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, тобто тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим може спонукати його до ухилення від суду. Вказаний ризик суд оцінює виключно у взаємозв`язку із іншими встановленими обставинами.

Так, стосовно можливості впливу на свідків, суд вважає даний ризик таким, що не відпав на даний час, оскільки свідки не допитані судом, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного насильницького злочину, який був пов`язаний із застосуванням холодної зброї та привів до смерті потерпілого. У той же час обвинувачений обізнаний про місцезнаходження свідків та може чинити на них тиск, впливаючи тим самим на їх покази. Заперечення захисника про те, що показання свідків не містять інформації про вину ОСОБА_4 суд не може вважати належним доводом, оскільки зміст показань свідків не може бути відомий суду до їх допиту в залі суду.

Захисником також вказується на необхідність здійснення обвинуваченим догляду за його матір`ю похилого віку, що страждає на хронічне захворювання, однак документи, які б підтверджували наявність вказаних обставин, суду не надані.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність ризиків переховування від суду та вчинення неправомірного впливу на свідків, а відтак й висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, оскільки вказаним ризикам, на переконання суду, неможливо запобігти при вжитті інших запобіжних заходів, у тому числі, домашнього арешту.

Окрім того, за вищевикладених обставин, суд не вважає за можливе визначити у даному провадженні розмір застави, оскільки дії обвинуваченого призвели до загибелі людини.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши їх доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.

В ході підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_5 подано скаргу на постанову про продовження строку досудового розслідування від 18.05.2023 року, в якій ставиться питання про скасування постанови, оскільки клопотання та постанова були відкриті стороні захисту лише при виконанні вимог статті 290 КПК України.

У той же час, з наданих прокурором документів, вбачається, що вказане клопотання, яке було складене 16.05.2023 року, наступного дня, тобто 17.05.2023 року, направлено до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому, а його захисник ОСОБА_6 в цей же день, тобто 17.05.2023 року, отримав копію вказаного клопотання.

Стосовно заперечень захисником ОСОБА_5 наявності у ОСОБА_6 повноважень на здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 станом на 17.05.2023 року, суд вважає зазначити наступне.

Захист ОСОБА_4 здійснювався ОСОБА_6 на підставі Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.03.2023 року №014-140000366, строк дії якого визначений як «протягом строку затримання та/або тримання такої особи [ ОСОБА_4 ] під вартою». Вказана подія не настала, оскільки обвинувачений знаходиться під вартою безперервно з моменту затримання 24.03.2023 року по даний час.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону.

Захисником ОСОБА_5 надано ордери на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 від 27.03.2023 року та від 03.04.2023 року. Обидва ордери містять посилання на договір про надання правової допомоги №О-23/0327-01 від 27.03.2023 року та надають ОСОБА_5 повноваження на захист ОСОБА_4 у Корабельному районному суді міста Миколаєва та Миколаївському апеляційному суді відповідно. Таким чином, суд доходить висновку, що за вказаними ордерами повноваження на здійснення захисту обмежувалися наданням правової допомоги підозрюваному при розгляді судами клопотання сторони обвинувачення про обрання стосовно нього запобіжного захисту, але не надавали можливості здійснювати його захист в цілому. У той же час, ордер захисника ОСОБА_5 від 16.05.2023 року виданий на підставі вже іншого договору - №О-23/0516-01 від 16.05.2023 року та уповноважує його на надання правової допомоги ОСОБА_4 у ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області. Про зміну обсягу повноважень захисника, що відбулася внаслідок укладення нового договору та видачі нового ордеру, сторона захисту повідомила сторону обвинувачення підчас судового засідання 19.05.2023 року, тобто вже після того, як було винесено оскаржувану постанову про продовження строку досудового розслідування. Інформації про надання таких відомостей до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги суду також не надано.

Окрім того, слід зауважити, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування мотивоване необхідністю надходження висновків вже призначених в ході досудового розслідування судових експертиз, а у своїй скарзі захисник не зазначає, які саме доводи проти задоволення цього клопотання мали б бути враховані керівником органу прокуратури.

За таких обставин суд не вбачає умисних дій сторони обвинувачення, які були б спрямовані на порушення прав підозрюваного та доходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,178, 183, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України призначити на 13:00 годину 21.06.2023 року.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб, тобто не більше ніж до 12.08.2023 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відмовити у задоволенні скарги захисника обвинуваченого на постанову про продовження строку досудового розслідування.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала в частині обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя ОСОБА_1