Справа №359/2693/23
Провадження №1-в/359/231/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією подання Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп.

24.07.2023 року Бориспільський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі ч.1 ст.80 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В поданні зазначається, що 19.07.2021 року Бориспільським РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області отримано на виконання вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2021 року стосовно громадянина ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 02.07.2021 року. Оскільки уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу, 29.07.2021 року до Бориспільського районного суду Київської області було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК У країни для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 відповідно до закону. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23.09.2021 року подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_4 задоволено, розстрочено виплату суми штрафу на строк 10 місяців в рівних частинах, щомісяця по 3400 грн. Вподальшому інформації про причини невиконання вироку суду уповноважений орган з питань пробації не мав. 01.06.2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було направлено подання па підставі ч. 4 ст. 26 КВК України для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, але ухвалою суду від 16.06.2022 року в задоволенні подання органу пробації відносно засудженого було відмовлено.

Згідно інформації Пристоличної сільської ради, ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 не зареєстрований та не проживає. Інформацією щодо його місця проживання та перебування сільська рада не володіє. Згідно повідомлення № 2/3 405 від 25.04.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації не призивався.

За ухилення від сплати штрафу ОСОБА_4 , керуючись ч. 1 ст. 389 КК України, до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надіслано подання про притягнення до кримінальної відповідальності останнього.

Згідно інформації відділу поліції від 30.06.2023 року № 14004/109/1200/ із зібраних матеріалів та наданих відомостей виявити ознаки вчинення кримінального правопорушення не надалось можливим, відповідно до чого підстав для відкриття кримінального провадження та внесення у зв`язку з цим відповідних відомостей до ЄРДР недостатньо. Під час відпрацювання матерії встановлено, що ОСОБА_4 не зареєстрований та не проживає за вказав адресою. Встановлено, що засуджений проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

До Житомирського РС № 10 Державної установи «Центр пробації Житомирській області надіслано запит для перевірки факту проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою. З відповіді вбачається, що останній адресою не проживає. Згідно довідки Карповецького старостинського округу засуджений на території с. Карпівці зареєстрований, але не проживає.

ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів дохо громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок, тобто, до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. 02.07.2023 року минуло два роки з дня набрання чинності вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року.

В судове засідання представник Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засуджений не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома.

Неявка представника Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засудженого не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку заперечував.

Суд, заслухавши думку прокурора,ознайомившись з матеріалами справи прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп.

Вирок набрав законної сили 02.07.2021 року, станом на день розгляду справи штраф призначений вироком суду засудженим ОСОБА_4 не сплачено, таким чином строк давності виконання вказаного вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року закінчився 02.07.2023 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, у зв`язку з недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаного строку його виконання не може маги належного карального і превентивного впливу.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином положення ст. 80 КК України застосовуються у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, -

у х в а л и в:

Подання Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп., призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021 року, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Суддя: ОСОБА_1