Справа № 1-398/11
судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1
у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
У провадженні Овруцького районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
31.05.2023 до суду від захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про відвід колегії суддів. Відвід мотивований тим, що під час судового засідання, яке мало місце 29.03.2023, під час вирішення питання про порядок дослідження доказів, на суддів було здійснено тиск з боку прокурора перед початком судового засідання, щоб судді не допитували потерпілого та свідків безпосередньо під час судового засідання, а заслухали показання свідків, що мали місце під час попереднього розгляду.
Перш за все, судді не повинні піддаватись впливу з боку прокурора. По-друге, змінилась головуюча і в попередніх судових розглядах головуюча суддя не мала можливості ставити питання потерпілому та свідкам, а роль головуючої судді важко переоцінити під час колегіального розгляду справи. Небажання головуючої судді ОСОБА_4 допитувати потерпілих та свідків безпосередньо під час судового розгляду свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів в об`єктивності головуючої судді.
По-третє, порушення права на допит свідків суперечить не лише національному законодавству, а і ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції прав людини і основних свобод, відповідно до якої, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Порушення колегією суддів національного законодавства та міжнародного законодавства стосовно допиту потерпілих та свідків свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів у об`єктивності колегії суддів.
При цьому представник посилається на п.4 ч.1 ст.54 КПК України (1960 року із змінами), а саме: на наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.
У судовому засіданні захисник підтримав заяву про відвід, з наведених у ній підстав.
Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання про відвід заперечив, посилаючись на його безпідставність.
Відповідно до частини 2 ст. 57 КПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.
Не погоджуючись з ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 31.05.2023 про задоволення відводу колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , вважаю за необхідне, на підставі ст. 339 КПК України, викласти окрему думку, з огляду на наступне.
Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Положеннями ст. 56 КПК України передбачено, що заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.
Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.
Аналізуючи вищевказані правові норми та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права, та оцінюючи підстави для відводу, заявлені захисником обвинуваченої - Орестом Шевчуком, вважаю, що вони не можуть бути покладені в основу рішення по справі про відвід.
Так, захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 підставами для відводу, які викликають сумнів в об`єктивності колегії суддів, зазначив:
- під час судового засідання, яке мало місце 29.03.2023, під час вирішення питання про порядок дослідження доказів, на суддів було здійснено тиск з боку прокурора перед початком судового засідання, щоб судді не допитували потерпілого та свідків безпосередньо під час судового засідання, а заслухали показання свідків, що мали місце під час попереднього розгляду;
- змінилась головуюча і в попередніх судових розглядах головуюча суддя не мала можливості ставити питання потерпілому та свідкам, а роль головуючої судді важко переоцінити під час колегіального розгляду справи. Небажання головуючої судді ОСОБА_4 допитувати потерпілих та свідків безпосередньо під час судового розгляду свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів в об`єктивності головуючої судді;
- порушення права на допит свідків суперечить не лише національному законодавству, а і ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції прав людини і основних свобод, відповідно до якої, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Порушення колегією суддів національного законодавства та міжнародного законодавства стосовно допиту потерпілих та свідків свідчить про наявність обставин, що викликають сумнів у об`єктивності колегії суддів.
Слід відмітити, що дане кримінальне провадження перебуває в провадженні колегії під головуванням судді ОСОБА_4 , якій заявлено відвід, з 24.09.2021. До цього справа слухалася в Овруцькому районному суді в складі колегії за участі інших головуючих, які вибули з колегії в зв`язку з досягненням пенсійного віку та припиненням повноважень судді. Інші учасники колегії не змінилися.
Заяву про відвід захисником подано після початку судового слідства, саме після ухвалення судом рішення про задоволення клопотання прокурора щодо дослідження аудіозаписів показань потерпілого та свідків, які ті надавали у минулому розгляді під час допиту, по причині неможливості їх явки в судове засідання з огляду на хворобу (перелом ноги) та відсутність на території України.
Ухвала була постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати, з врахуванням того, що потерпілий та свідки допитувалися при минулих судових розглядах. Допит відбувався двічі в присутності двох членів колегії. Захисник та обвинувачена при цьому мали необмежену можливість в рамках закону на їх допит. Неявка ж вказаних осіб в судове засідання призводила до затягування судового розгляду. При цьому, судом було враховано правові позиції Верховного Суду з вказаного питання, зокрема викладену в постанові від 19.11.2019 у справі №750/5745/15-к, а також практику ЄСПЛ.

Відповідно твердження захисника, що під час судового засідання, яке мало місце 29.03.2023, під час вирішення питання про порядок дослідження доказів, на суддів було здійснено тиск з боку прокурора перед початком судового засідання, щоб судді не допитували потерпілого та свідків безпосередньо під час судового засідання, а заслухали показання свідків, що мали місце під час попереднього розгляду, є голослівним.

Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на найкраще забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яка дає показання, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію. Щодо сторони захисту, то це право забезпечується також і пунктом «d» частини3 статті 6 Конвенції, щодо якого Європейський суд з прав людини зазначав, що до того, як визнати особу винуватою, усі докази проти неї мають зазвичай бути представлені в її присутності під час публічного розгляду з метою надати можливість для спростування. Виключення з цього принципу є можливими, але не можуть порушувати права захисту, які, як правило, вимагають, щоб обвинуваченому була надана адекватна та відповідна можливість викликати та допитати свідка проти нього, або коли свідок надає показання, або на наступних етапах провадження.

Стороні захисту таке право було забезпечено під час минулих розглядів. Сторона захисту під час нового розгляду не була позбавлена можливості при дослідженні аудіозапису та/або інших доказів звертати увагу суду, в тому числі і головуючої судді, на ті аспекти показань, які є важливими для оцінки їх достовірності. При необхідності, після прослуховування показань, могло ставитися питання допиту тієї чи іншої особи в судовому засіданні.

Підходи, узагальнені ЄСПЛ у справі Al?Khawaja and Tahery v. the United Kingdom при аналізі відповідності судового розгляду вимогам частини 1 та пункту «d» частини 3 статті 6 Конвенції. (Ця справа стосувалася використання показань, наданих поліції під час досудового розслідування свідком, який на час судового розгляду справи помер). ЄСПЛ визнав, що за таких обставин і за умови додержання певних гарантій сторони захисту, використання таких показань не порушує вимоги частини 1 та пункту «d» частини 3 статті 6 Конвенції. Стаття 6 Конвенції не встановлює будь-яких правил допустимості доказів, які є перш за все предметом регулювання національного закону.

Відтак, колегією суддів не було порушено національне та міжнародне законодавство стосовно допиту потерпілих та свідків.

Не згода сторони із процесуальним рішенням суду не є підставою для відводу в розумінні положень п.4 ч.1 ст.54 КПК України (1960 року із змінами).

За наведених обставин, стосунки, які розглядаються, мають таку природу та ступінь, що ніяким чином не свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Будь-яких інших фактів, які можуть служити підставою для об`єктивно обґрунтованого сумніву в упередженості чи безсторонності колегії суддів клопотання також не містить.

Таким чином, визначаючи наявність безсторонності колегії суддів за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв, та зважаючи, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, будь-які докази, які б доводили об`єктивно обґрунтований сумнів в упередженості чи безсторонності колегії суддів відсутні, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про відвід.

Суддя ОСОБА_1