УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/6361/23

Провадження № 1кс/712/2980/23

27 червня 2023 року ч. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянув клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000188 від 25.04.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2023 року до суду надійшло клопотання від захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000188 від 25.04.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання полилась на те, що 22.05.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2023 у справі № 712/5040/23 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Черкаський слідчий ізолятор " на строк 60 днів, а саме: з 22.05.2023 по 20.07.2023 включно, без застосування застави.

Вважають, що наразі запобіжний захід пов`язаний із позбавленням волі є таким, що не відповідає ризикам у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією з 10.07.2022. Він виявляє бажання продовжувати здійснювати захист Батьківщини від російських загарбників, продовжувати несення служби з метою захисту територіальної цілісності та суверенітету України. Це відповідає державним інтересам та суспільства.

ОСОБА_6 одружений. На його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: Каміла, 27.04.2014 та Нікіта, 25.04.2016, а також непрацездатні батьки: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Має позитивну характеристику за місцем свого проживання, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, родину.

Вважать, що наразі відсутні передбачені ст. 177 КПК України ризики, що слугували підставою для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просять суд змінити застосований згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2023 у справі № 712/5040/23 відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на заставу в розмірі 20 двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засідання підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу не підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2023 року клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000188 від 25.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за підозрою ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосувано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Черкаський слідчий ізолятор " на строк 60 днів, а саме: з 22.05.2023 року по 20.07.2023 року включно, без застосування застави.

Сторона захисту просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на заставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятоюстатті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

За змістом ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу захисних та обвинувачена фактично посилались на те, що на даний час не відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 ККУ України амовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім того, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року п. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року п. 63-65).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона захисту в обґрунтування клопотання не обгрунтувала зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що може бути підставою для зміни запобіжного заходу на менш суворий.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання досудовому розслідуванню такі ризики є реальним та існуючими, тому наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема статтею 407 Кримінального кодексу України.

Таким чином, на переконання суду стороною захисту у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під варти на заставу.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2023 у справі № 712/5040/23 відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без застосування застави строком по 20.07.2023р. включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде проголошено 30 червня 2023 року