Справа №549/139/23
Провадження №1-кп/549/33/23
ВИРОК

Іменем України

08 червня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи кримінальне провадження №0000121 від 07.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Чорнухи Полтавської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні осіб не маючий, який не є особою з інвалідністю та депутатом, участі в АТО та ООС не брав, військовозобов`язаний, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , 03.03.2023 року близько 12 години 00 хвилин, в період дії воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, який неодноразово продовжувався, останній раз - Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 на 90 діб., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні складу належного ФОП ОСОБА_5 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де виявив бензопилу марки «Procraft», яку вирішив таємно викрасти.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав бензопилу марки «Procraft», належну потерпілому ОСОБА_5 , вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/4426-ТВ, становить 2697 грн. 60 коп.

Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визначивши наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючі матеріали на особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що з незрозумілих йому причин вчинив дане кримінальне правопорушення, а саме викрав належну ОСОБА_5 бензопилу марки «Procraft», яка знаходилася в приміщенні складу. Щиро розкаюється у вчиненому.

Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням визнав повністю і не оспорював. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції, не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку прокурора, потерпілого, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. У суду не виникало сумнівів у добровільності позицій сторін.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи в частині речових доказів, характеризуючих даних та досудову доповідь дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Судом встановлено, що, згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

З досудової доповіді, складеної Лубенським районним сектором №5 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 спільно із співмешканкою ОСОБА_6 та її синами в її будинку, працює без укладення трудових угод (неофіційно) близько 5 років різноробочим, в даний час не зловживає спиртними напоями, зі слів опитаних осіб, відомо, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався, спокійний та врівноважений, з оточуючими не конфліктує. Загальний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, а також середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає про можливість виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі. На думку Лубенського РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області, можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, повне відшкодування завданої шкоди потерпілому, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, застосувавши ст.75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення експертизи в сумі 755 грн. 12 коп.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374,376, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: бензопила марки «Procraft», вилучена в ході огляду предмета, який переданий на зберігання відповідно до розписки потерпілому ОСОБА_5 , повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 755 грн. 12 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1