справа № 488/1837/23
номер провадження № 1-кп/488/312/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілого:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кокчетав, Казахстан, громадянин України, українець, має середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого неодноразово продовжувався, останній раз до 18.08.2023 року.

21.01.2023 року в денний час, точніше встановити не вдалося, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, без відома власника домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно проник до вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: електричний чайник марки «ВІТЕК», моделі «ВТ-3112», чорно-бежевого кольору, вартістю 275,00 гривень; електричну плитку марки «Леміра», серії «ЕПП 1-1,2 кВт/220», пірокерамічну, чорного кольору, вартістю 400,00 гривень; металеве односпальне ліжко шириною 70-90 см, з металевими бильцями та металевою панцирною сіткою, виробництва СРСР, вартістю 483,33 гривні, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду у сумі 1.158,33 гривні.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив встановлені судом обставини та заявив, що дійсно, 21.01.2023 року в денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме електричний чайник марки «ВІТЕК», електричну плитку марки «Леміра», металеве односпальне ліжко шириною 70-90 см, з металевими бильцями та металевою панцирною сіткою. При цьому на час вчинення крадіжки він не мав права доступу до вказаного будинку, власник майна йому не дозволяв забрати вказані речі. У вчиненому кається.

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.

В ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З показань потерпілого вбачається, що після смерті вітчима він є власником будинку АДРЕСА_2 . Обвинуваченого знає, як особу, яка раніше проживала у вказаному будинкові, але після смерті вітчима він забрав свої речі та переїхав звідти, при цьому повернув ключі від будинку потерпілому. Потерпілий не надавав згоду на проникнення обвинуваченого до будинку та на заволодіння ним речами.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше не судимий, працює неофіційно на приватних осіб, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та встановлені обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки.

На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 7.887,00 гривень (сім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 00 копійок).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме електричний чайник марки «ВІТЕК», моделі «ВТ-3112», чорно-бежевого кольору - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 7.887,00 гривень (сім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 00 копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1