Справа № 452/2584/23
Провадження № 1-кп/452/275/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000213 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присліп Турківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 10.03.2023 року біля 13.30 год. у с. Михайлевичі по вул. Нова, 7, Самбірського району Львівської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «Merсеdes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 10 п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., які виразились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме перед початком руху заднім ходом з лівого краю проїзної частини, тобто зустрічною смугою руху, маючи об`єктивну можливість виявити на траєкторії руху, наявність позаду автомобіля пішохода, не переконався у безпечності виконуваного маневру, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого, під час руху заднім ходом зустрічною смугою руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався проїзною частиною, позаду вказаного автомобіля в попутному йому напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, множинні синці в ділянках передньої черевної стінки, поперековій ділянці, правій пахвинній ділянці, на правій гомілці, множинні садна в ділянках лівої потилично-скроневій ділянці, в ділянці лівого плечового суглоба, передній черевній стінці, в ділянці лівого вуха та обох колін, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та множинні переломи ребер із залученням чотирьох або більше ребер, травматичний гемо пневмоторакс, перелом лопатки, ділянка не уточнена, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, своїми вищевказаними діями, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що події мали місце числа, вказаного в обвинувальному акті, та при викладених там обставинах. Він керував транспортним засобом, який поставив на узбіччі і пішов додому. У подальшому повернувся і сів у машину. Потерпілого він не бачив. Він включив аварійку і під час руху заднім ходом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Потерпілого він не зауважив, удару не почув, хоча і вікно у автомобілі було відчинене. Їхав мужчина і підказав йому про потерпілого. Оскільки був водієм на швидкій допомозі, тому взявши в салоні свого автомобіля дві аптечки, надав потерпілому першу медичну допомогу. Перед тим викликав швидку допомогу. Коли приїхали працівники швидкої допомоги, він почекав, коли приїдуть працівники поліції. На наступний день він приїхав до лікарні, де мав розмову з лікарем, який надавав допомогу потерпілому. Той повідомив йому про необхідність відправки потерпілого в інший лікувальний заклад, що в м. Львові. Він допоміг в цьому потерпілому. У подальшому провідував потерпілого в цьому лікувальному закладі, допомагав у лікуванні. У вчиненому щиро кається. У потерпілого він просив вибачення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що із обвинуваченим він знайомий, стосунки нормальні. Щодо обставин справи, то усе викладене обвинуваченим відповідає дійсності. ОСОБА_3 допомагав йому у лікуванні. Він йому пробачає та просить суд не карати суворо обвинуваченого.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежився дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто тяжкий злочин.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, частково відшкодував потерпілому кошти на лікування, який просить суворо не карати обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2023 року, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2023 року, клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задоволено. Частково скасовано арешт на вказаний автомобіль, в частині заборони користування транспортним засобом, залишивши арешт щодо заборони подальшого відчуження, розпорядження, проведення обліково-реєстраційних операцій та ремонтно-відновлювальних робіт із вказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення по даному кримінальному провадженні.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, в порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз.

Слід скасувати арешти на майно по наведеному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2023 року на майно, вилучене в ході огляду місця події 10 березня 2023 року, а саме, автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та на момент ДТП перебував під керуванням ОСОБА_3 та який з метою збереження слідів вчинення вказаного кримінального правопорушення, вилучено в ході огляду місця ДТП та поміщено на стоянку ФОП « ОСОБА_8 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною подальшого відчуження, розпоряджання, користування, проведення обліково-реєстраційних операцій та ремонтно-відновлювальних робіт із вказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення по даному кримінальному провадженні.

Речові докази:

-автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та на момент ДТП перебував під керуванням ОСОБА_3 вважати повернутим власнику, після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в розмірі 7 170 (сім тисяч сто сімдесят) гривень 00 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя