Справа № 487/2454/20
Провадження № 1-кп/487/161/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001140 від 07.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, має не повну середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не має неповнолітніх дітей, працює не офіційно, раніше судимий 25.11.2013 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Казанківської ВК №93 умовно-достроково 19.12.2018, не відбутий строк покарання 2 роки 9 місяців 7 днів, не має визначеного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України

встановив:

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

02.06.2023 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, в обґрунтування якого прокурор посилається на тяжкість злочину, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , на існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання, просила продовжити строк тримання обвинуваченого на 60 діб, оскільки до завершення строку дії попередньої ухвали суду судовий розгляд не може бути завершений, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність необхідності тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що зі спливом часу ризики зменшилися, а на існування нових ризиків прокурор не посилається, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника, пояснив, що минулі рази не з`являвся до суду, оскільки допомагав солдатам рити окопи, запевняв, що буде з`являтися до суду.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження суд встановив таке.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

30.04.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені 06.04.2020 незакінченого замаху на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 05.05.2020 призначено підготовче судове засідання.

В зв`язку з неявками обвинуваченого ОСОБА_5 04.09.2020 судом постановлено ухвалу про розшук обвинуваченого та зупинення провадження у справі.

04.01.2021, в зв`язку з виконанням розшуку та доставленням обвинуваченого до суду, судове провадження відновлено, проведено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

Після судового засідання 16.04.2021 обвинувачений ОСОБА_5 знову перестав з`являтися до суду, в зв`язку з чим 04.10.2021 судом постановлено ухвалу про примусовий привід обвинуваченого та 23.11.2021 постановлено ухвалу про розшук ОСОБА_5

02.12.2022 співробітником Миколаївського РУП виконано розшук ОСОБА_5 , якого в той же день доставлено до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2022 відновлено судове провадження та призначено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 до судового розгляду. Проте, в зв`язку з неявками обвинуваченого до суду та неможливістю виконання приводу, судом знову оголошено розшук ОСОБА_5 ухвалою від 09.02.2023 та судом надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, за час перебування кримінальної справи в провадженні суду ОСОБА_5 тричі оголошувався у розшук, в якому перебував в загальній кількості 1 рік 7 місяців та допустив 10 неявок в судові засідання без повідомлення причин.

24.02.2023 ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали суду від 09.02.2023 та доставлено до суду.

Ухвалою суду від 24.02.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу в розмірі 134000 грн. Строк тримання ОСОБА_5 під вартою продовжувався ухвалою суду від 18.04.2023 та закінчується 16.06.2023.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд оцінює критично, оскільки: - обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ним процесуальних обов`язків, що унеможливлює застосування особистої поруки; - обвинувачений не має постійного місця проживання, що свідчить про неможливість застосування домашнього арешту; - обвинувачений не має законних джерел доходів, що свідчить про те, що застосування особистого зобов`язання не зможе перешкодити йому ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який до затримання офіційно не працював, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має неповнолітніх дітей, обвинувачення його у вчиненні тяжкого злочину, а також того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою судовий розгляд не може бути завершений, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193,194, 331, 392, 393, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,строк тримання під вартою на 60 діб - до 12.08.2023 включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1