Справа № 357/5738/23
У Х В А Л А

22.06.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду № 1 м. Біла Церква в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» Міністерства юстиції України

клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з професійною освітою, розлученого, до засудження не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 15.10.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 15.07.2005 за ст. 3 п. Б ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005; 2) 23.04.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 286 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Звільнений 17.03.2010 умовно-достроково на 11 місяців 22 дні, в порядку ст. 8 КК України; 3) 21.09.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2, ст. 316 ч. 1 , ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.12.2013 по відбуттю терміну покарання; 4) 16.04.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Не звільнявся. 5) 15.05.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 70, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 04.11.2016 умовно-достроково, в порядку ст. 81 КК України; 6) 14.05.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 163 ч. 1, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 7) 26.09.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, ст. 75 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 8) 26.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 9) 01.03.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся. 10) 03.03.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» Міністерства юстиції України: ОСОБА_5 ,

засуджений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі посилаючись на те, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки має заохочення, намагається працювати, порядок установи не порушує, працює днювальним, прибирає у бараках та робить там ремонти, оскільки є будівельником. ОСОБА_3 пояснив, що за час перебування на волі офіційно не працював, вчиняв злочини заради свого майнового забезпечення, зробив лля себе належні висновки, каявся. ОСОБА_3 зазначив, що за час перебування в колонії у нього померла мати.

В судовому засіданні представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» Міністерства юстиції України ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_3 не має достатній ступінь виправлення, крім того рішенням комісії установи виконання покарань ОСОБА_3 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку з тим, що він має не достатній ступінь виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_3 не довів свого виправлення, працевлаштований лише з 14.11.2022, тобто працює лише останні 7 місяців, раніше ніде не працював, неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, при цьому до ОСОБА_3 двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, а також амністія, крім цього ОСОБА_3 відбував покараня з іспитовим строком, однак останній на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові злочини. Таким чином, прокурор вважає, що вищевказане ставить під сумніви виправлення ОСОБА_3 та вважає, що останній своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже головними умовами для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України. Початок строку 08.01.2020, кінець строку 08.01.2024.

Крім цього ОСОБА_3 раніше судимий: 1) 15.10.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 15.07.2005 за ст. 3 п. Б ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005; 2) 23.04.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 286 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Звільнений 17.03.2010 умовно-достроково на 11 місяців 22 дні, в порядку ст. 8 КК України; 3) 21.09.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст. 309 ч. 2, ст. 316 ч.1 , ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.12.2013 по відбуттю терміну покарання; 4) 16.04.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Не звільнявся. 5) 15.05.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 70, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 04.11.2016 умовно-достроково, в порядку ст. 81 КК України; 6) 14.05.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 163 ч. 1, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 7) 26.09.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, ст. 75 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 8) 26.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 9) 01.03.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся.

В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відбуває покарання з 27.05.2022.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_3 за час відбування покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України характеризується посередньо, має два заохочення. На виробництві установи працевлаштований з 14.11.2022. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується у побуті. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, але з метою поблажливого ставлення до себе. Є скритним та підступним. Не завжди утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не слідкує за охайністю свого зовнішнього вигляду. Не в повній мірі виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не регулярно виконує роботи із самообслуговування та благоустрою в установі. При їх виконанні потребує нагляду. Може формально їх виконати з метою фактичного відбуття, згідно графіку. Ініціативи не проявляє. Не бачить суспільної необхідності у самостійному їх виконанні.

Не приймає участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає та приймати не бажає.

Був розглянутий на комісії установи, протокол №25 від 22.06.2022 - відмовлено, протокол №39 від

14.09.2022 - відмовлено у зв`язку з тим, що мав низький ступінь виправлення.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_3 заохочення не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_3 має 2 заохочення та працевлаштований лише останні сім місяців, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого зазнає позитивних змін.

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за тяжкі злочин проти власності.

Рішенням комісії установи виконання покарань ОСОБА_3 двічі було відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, в тому числі і той факт, що засуджений раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочин проти власності, працевлаштований лише останні сім місяців, раніше не працював, до останнього судом вже двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, амністія та іспитовий строк, однак останній на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові злочини, вважає, що процес виправлення ОСОБА_3 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Отже доводи представника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України та прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд, 14.09.2022 - відмовлено у зв`язку з тим, що мав низький ступінь виправлення.

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1