Справа № 592/9536/23
Провадження № 1-кп/592/463/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ТОВ «Славгород» ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу у кримінальному провадженні №0000734 від 13.03.2023 за ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Директор ТОВ «Славгород» ОСОБА_8 від імені трудового колективу звернувся до суду з клопотанням про звільнення на підставі на підставі ст.47 КК України ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, з передачею його на поруки очолюваному ним трудовому колективу та закриття кримінального провадження.

Заслухавши заступника директора ТОВ «Славгород» ОСОБА_9 , обвинуваченого, захисника на підтримку поданого клопотання, потерпілого та його представника, які проти його задоволення заперечували, прокурора, яка покладалася на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, що містяться у п.5 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила не тяжкий злочин. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання, суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звільнення особи, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який у силу положень ст.12 КК України, віднесений до категорії нетяжких злочинів, відповідно до примітки до ст.45 КК України, не є корупційним злочином.

Разом з тим, порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, має підвищений суспільний резонанс. З огляду на динаміку законодавця щодо посилення покарання, суспільство вимагає більш суворі наслідки до правопорушника.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не заперечує фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

З долучених до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_4 прийнятий на посаду техніка будівельника ТОВ «Славгород» з 01.08.2023, а 09.08.2023 представник трудового колективу товариства вже звернувся до суду із клопотанням про передачу ОСОБА_10 на поруки.

При цьому протокол позачергових загальних зборів учасників товариства не містить достатніх та обґрунтованих відомостей щодо належного вивчення колективом товариства особи обвинуваченого за такий короткий термін перебування його на роботі, які дані про особу викликали таку довіру колективу, що він вирішив взяти його на поруки на один рік, обставини вчинку, у зв`язку із яким вони просять взяти його на поруки, можливості його виправлення в даному товаристві.

В клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності відсутні дані про те, які саме обов`язки бере на себе колектив по здійсненню заходів виховного характеру, перелік таких заходів та порядок їх застосування, відсутні відомості про те, що обвинувачений погодився на ці заходи, а також, що йому та колективу роз`яснені наслідки порушення умов передачі на поруки, тобто відсутнє належне обов`язкове визначення взаємних зобов`язань колективу і обвинуваченого протягом строку поруки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.288 КПК України судом з`ясована думка потерпілого, який заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, підтримав цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 684 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №161/13242/16-к з огляду на дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Сукупність раніше наведених та встановлених у судовому засіданні обставин, на переконання суду, безумовно не свідчить про наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу та про досягнення мети та завдань кримінального закону у разі такого звільнення.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 47 КК України, ст.ст.284-288, 350, 369-372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «Славгород» про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу у кримінальному провадженні №0000734 від 13.03.2023 за ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1