Провадження № 11-кп/811/874/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 ( восьми ) років позбавлення волі з конфіскацією майна .

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 ( восьми ) років позбавлення волі з конфіскацією майна .

Строк відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу їх фактичного затримання - 01 листопада 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в зв`язку з оголошенням її розшуку, 01.11.2019, приблизно о 04:00 год., перебуваючи на вул. Хорватській, 10 у м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скоїли напад з метою заволодіння майном потерпілого , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи за наступних обставин. Зокрема особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на вул. Шпитальній у м. Львові, навпроти ТЦ "Магнус", підійшла до потерпілого ОСОБА_11 , познайомилась із ним та завела розмову, з метою сприяння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у здійсненні спільного злочинного умислу на вчинення розбою, після чого відвела потерпілого на вул. Хорватську у м. Львові, де поряд із будинком №10 до них підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та знаходячись біля потерпілого, спостерігала за незаконними діями ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , забезпечувала безпеку та охорону протиправних дій останніх від можливих негативних наслідків, чим убезпечила їх від виявлення та затримання за вчинення неправомірних дій. В цей же час, за попереднього змовою в групі з нею, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснили напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння майном останнього із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого. Зокрема, ОСОБА_7 розпилив в очі потерпілого вміст перцевого газу із газового балончика, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 нанесли потерпілому численні удари (не менше п`яти) в область голови та тулубу. Також ОСОБА_6 , з метою подолання опору зі сторони потерпілого, застосував до нього електрошокер в область шиї зліва, чим потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №1265 від 27.11.2019 у гр. ОСОБА_11 при обстеженні судово-медичним експертом 01.11.2019 року були встановлені: крововилив і рана на слизовій оболонці верхньої губи, 2 крововиливи і 2 садна на слизовій оболонці нижньої губи, подряпина на підборідді, точкові плями на шкірі у правій завушній ділянці, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу. Крововиливи, рана, садна утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від ударів ногою. Подряпина виникла від дії гострого або загостреного предмета. Точкові плями на шкірі завушної ділянки можуть бути результатом дії якоїсь хімічної речовини, випущеної із газового балончика, як вказує потерпілий. По давності виникнення тілесні ушкодження відповідають періоду 01 листопада 2019 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Через відсутність будь яких тілесних ушкоджень на лівій боковій поверхні шиї, відсутності почервоніння шкіри, на час проведення первинної судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_12 дати категоричну відповідь на питання слідчого вказане в постанові експерт не може. Однак враховуючи дані матеріалів справи, додаткове пояснення потерпілого де він вказує що не відчував притуляння до своєї шиї електрошокера не можна виключити, що зміни шкіри в ділянці шиї зліва у гр. ОСОБА_13 у вигляді почервоніння неправильно-овальної форми, яке було відмічено у нього 01.11.2019 року о 19.39 і зафіксоване на фото могли бути і відтермінованим проявом реакції шкіри внаслідок безконтактної дії (з близької відстані до лівої половини шиї) електрошокера, який був застосований до потерпілого 01 листопада 2019 р. за обставин викладених гр. ОСОБА_11 під час проведення додаткової експертизи.

Після цього, ОСОБА_6 зірвав із шиї потерпілого та заволодів сумкою чорного кольору вартістю 500 грн., у якій знаходились наступні речі: ключі від квартири, мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 3000 грн., в якому була сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 30 грн., гаманець чорного кольору вартістю 300 грн., грошові кошти в сумі 10 000 грн., посвідчення водія, видане на ім`я потерпілого ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Део Ланос». Надалі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме судове провадження разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 втекли із місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 13830 грн.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути матеріали кримінального провадження перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.187 КК України та пом`якшити йому покарання.

Також подав апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 , в якій просить оскаржуваний вирок скасувати і визнати його невинним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він особисто нікого не бив, і ніяких речей не брав, і не може сказати хто це зробив. Балончиком пшикнув у невідомого йому чоловіка в цілях самозахисту, який придбав тиждень до даної події. Звертає увагу на те, що речі потерпілого знайшли не в нього, а в його квартирі де на цей час проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

При апеляційному розгляді обвинувачені та їх захисники підтримали апеляційні скаргу, з наведених у них мотивах, та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні вимоги обвинувачених з огляду на безпідставність таких, та просив залишити подані апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, вина ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні суду першої інстанції доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції пояснив, що 31.10.2019 року він разом з другом біля будинку, в якому проживає, з 22 години розпивали спиртні напої : випили на двох пляшку горілки. Згодом вирішили піти в центр міста погуляти. Коли вони були біля супермаркету « Магнус» , його другу зателефонували і той повідомив, що змушений йти додому. Потерпілий пішов на проспект Свободи, де у будці , що розташована біля оперного театру купив ще пляшку пива, яку випив. Через деякий час, близько опівночі, вирішив йти додому. В районі супермаркету « Магнус» він зупинився біля вітрини кафе, щоб придбати каву. До нього підійшла незнайома жінка, яка назвалась ОСОБА_15 , запропонувала познайомитись з метою продовжити стосунки. Зокрема, натякала на те, що може надати сексуальні послуги. Підтримуючи розмову, вказана особа сказала, що проводить його додому. Вони разом йшли до будинку, в якому проживає потерпілий , розмовляючи. В районі вул. Хорватської потерпілий почув, що за ними хтось біжить. Оглянувшись, він побачив двох невідомих йому осіб, як в подальшому було встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . При цьому раптово ОСОБА_7 балончиком розпилив в очі потерпілого перцевий газ, та нападники почали наносити йому численні удари в область голови та тулубу, оскільки потерпілий впав на землю. Незважаючи на біль в очах , він бачив силуети всіх трьох нападників і міг розрізняти дії кожного з них. Так, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стояла поруч , дивилась на те, як нападаючі б`ють потерпілого і з розмови, що відбувалась між нею та невідомими мужчинами потерпілий зрозумів, що вони діють спільно . В подальшому , після того, як до нього якимось предметом доторкнувся ОСОБА_6 , потерпілий відчув біль в районі шиї внаслідок удару струму , тому зробив висновок, що до нього було застосовано електрошокер. При цьому можливо безпосередньо на шкірі не відобразився опік, оскільки струмом його вдарило через одяг, що був на ньому. Оскільки він більше не міг чинити опору, ОСОБА_6 зірвав з його шиї сумку чорного кольору, в якій заходились його особисті речі. Зокрема, було викрадено крім сумки, ключі від квартири, мобільний телефон марки «Самсунг», гаманець , в якому було 10 000 грн., посвідчення водія , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «Део Ланос» , а всього на суму 13 830 грн. Відразу після вказаних подій всі троє обвинувачених втекли , а він через деякий час піднявшись з землі, пішов до цілодобового магазину , що був неподалік, на перехресті вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого. Там продавець надала йому першу допомогу та викликала працівників поліції. В ході вказаних подій він чітко бачив обличчя всіх трьох обвинувачених та з їх поведінки та розмови розумів, що вони діють за домовленістю між собою. На даний час обвинуваченою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в зв`язку з її розшуком, йому повністю відшкодована шкода. Крім того остання вибачилась перед ним.;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні надав показання про те, що він є другом ОСОБА_11 точної дати свідок не пам`ятає, але восени 2019 року вони разом з потерпілим ввечері випивали біля будинку на вул. Турянського у м. Львові, де останній проживає . В той вечір вони на двох випили пляшку горілки ємкістю 0,5 л, після чого вирішили піти в центр міста гуляти. Біля опівночі свідок повідомив , що йде додому, так як йому на наступний день треба було виходити на роботу, а ОСОБА_11 сказав, що йде далі гуляти. Скільки грошей було у потерпілого та які цінні речі, свідкові не відомо точно. Через плече у потерпілого висіла сумка, проте її вмістом свідок не цікавився. На наступний день він зустрів потерпілого та побачив, що у того побите лице. На той час потерпілий був з працівниками поліції. ОСОБА_11 розповів свідкові , що вночі на нього напали невідомі, побили, застосували щодо нього електрошокер та перцевий балончик. При цьому невідомі забрали його телефон, сумку та гроші. Яку конкретно суму, потерпілий не розповідав.

Показання потерпілого та свідка є чіткими, послідовними і не викликають сумнівів у їх достовірності, так як узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

- висновком експерта за № 1265 від 27.11.2019 (додаткового); висновком експерта № 1097 від 01.11.2019; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.11.2019; протоколом огляду від 12.11.2019; протоколом обшуку від 01.11.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.11.2019, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 , впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 01.11.2019 близько 3 год. 45 хв. на вул. Хорватській, разом з невідомим мужчиною та жінкою відкрито, із застосуванням насильства заволоділи його майном; протоколом пред`явлення для впізнання від 02.11.2019, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 , впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 01.11.2019 близько 3 год. 45 хв. на вул. Хорватській, разом з невідомим мужчиною та жінкою відкрито, із застосуванням насильства заволоділи його майном та іншими доказами.

Окрім того, в судовому засіданні першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 без жодних сумнівів підтвердив те, що ОСОБА_6 є одним з нападників, які 01.11.2019 із застосуванням насильства заволоділи його майном. Також, жодних сумнівів при судовому розгляді справи в суді першої інстанції потерпілим було упізнано і ОСОБА_7 , як особу, що приймала участь у нападі з метою заволодіння майном, з нанесенням тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, за наведених у вироку суду обставин.

Таким чином, з огляду на викладене та досліджені судом першої інстанції докази у колегії суддів відсутні сумніви у винуватості обвинувачених у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Причетність обвинувачених до інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом.

Що стосується незгоди обвинуваченого ОСОБА_6 з кваліфікацією його дій, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у злочинах проти власності» під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження (останнє кваліфікується за ч. 4 ст. 187 КК України)

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і спеціальною метою з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

Розбій належить до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкта дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку - розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад може бути як відкритим, так і таємним (наприклад, нанесення удару потерпілому з-за спини). За цією ознакою розбій відрізняється, з одного боку, від крадіжки, з іншого, - від грабежу.

Напад органічно пов`язаний із фізичним або психічним насильством, яке при розбої має так званий інструментальний характер - виступає способом заволодіння майном або його утримання. При цьому фізичне насильство може полягати у протиправному впливі не лише на зовнішні частини тіла потерпілого (механічне їх травмування), а й внутрішні (отруєння), а також в інших діях насильницького характеру, які створюють небезпеку для життя чи здоров`я потерпілого (насильницьке тримання його в небезпечних для життя та здоров`я умовах).

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй різного ступеню тілесних ушкоджень, а також інші насильницькі дії, які не призвели до певних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Приймаючи рішення про наявність у діях обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_13 про обставини вчиненого щодо нього злочину, а саме те, що ОСОБА_7 балончиком розпилив йому в очі перцевий газ, а потім ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали наносити йому численні удари в область голови та тулубу. В подальшому, після того, як до нього якимось предметом доторкнувся ОСОБА_6 , потерпілий відчув біль в районі шиї внаслідок удару струму, тому зробив висновок, що до нього було застосовано електрошокер. ОСОБА_6 зірвав з його шиї сумку чорного кольору, в якій заходились його особисті речі, зокрема, було викрадено крім сумки, ключі від квартири, мобільний телефон марки «Самсунг», гаманець , в якому було 10 000 грн., посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «Део Ланос» , а всього на суму 13 830 грн.

Напад і заволодіння майном підтвердив потерпілий, який впізнав обвинувачених, а тілесні ушкодження встановлені відповідним висновком судово-медичного експерта.

Відтак, в ході дослідження доказів у даному судовому провадженні було безспірно встановлено умисел обвинувачених на вчинення саме розбійного нападу, з використанням предметів із підвищеною травмувальною дією.

Таким чином кваліфікація дій обвинувачених є правильною.

Отже доводи обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу неправильної кваліфікації його дій за ч.2 ст. 187 КК України відкидається колегією суддів, яка така, що не знайшла свого підтвердження.

Не знайшла свого підтвердження і версія обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до злочину, з огляду на обставини, викладені вище.

Будь яких інших відомостей щодо існування алібі у обвинуваченого, сторона захисту не надала ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Також належить зазначити, що колегія суддів здійснює апеляційний перегляд оскаржуваного вироку в межах апеляційних скарг обвинувачених, які будь-яких клопотань про повторне дослідження доказів судом апеляційної інстанції не заявляли, а отже суд апеляційної інстанції лише надає свою оцінку та висловлює своє ставлення щодо вже досліджених судом першої інстанції доказів.

Отже, враховуючи, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинувачених місцевим судом були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, а також з урахуванням того, що будь-які належні докази на спростування викладених у обвинуваченні обставин відсутні, колегія суддів дійшла висновку, що діях обвинувачених надано правильну кримінально-правову оцінку, а їх винуватість у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, який не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, на момент вчинення даного злочину перебував у розшуку у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання

Окрім того, судом першої інстанції враховано те, що згідно висновку № 93 від 05.05.2022 ОСОБА_7 , як в період інкримінованих йому дій, так і на час проведення експертизи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відтак, призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, і таке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

За наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: