ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/570/23

Провадження № 11-сс/4820/223/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому провадження за апеляційною скаргою прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

22 травня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді місцевого суду зі скаргою на дії дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови у задоволенні клопотання.

У поданій скарзі ОСОБА_6 просив скасувати постанову дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 18.05.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000078 від 04 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, зобов`язати дізнавача за погодженням з прокурором та/або прокурора, в якомога найкоротший термін, звернутися до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області з клопотанням про арешт майна, а саме: Релігійної споруди (ХРАМУ) (реєстраційний номер нерухомого майна 230) та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка передана Релігійній громаді Свято-Успенського храму смт Летичів Летичівського району Хмельницької єпархії УПЦ для розміщення на земельній ділянці релігійної споруди для задоволення релігійних потреб вірян на підставі Акту про постійне користування І-ХМ №0025514 від 06.04.1999 року, з метою його збереження, недопущення його пошкодження, відчуження та можливості проведення інших слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду від 24 травня 2023 року задоволено скаргу представника потерпілого представника Релігійних громад Хмельницької єпархії УПЦ смт Летичів ОСОБА_6 (настоятеля Свято-Успенського та Свято-Михайлівського храмів), постанову дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 18 травня 2023 скасовано та зобов`язано дізнавача за погодженням з прокурором та/або прокурора в десятиденний термін з дня постановления ухвали звернутися до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 04 травня 2023 за ч.1 ст.358 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 просив ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_8 від 24 травня 2023 року скасувати.

Уважав, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою. Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Зазначав, що слідчий суддя, зобов`язуючи звернутися з клопотанням про арешт майна, втрутився в процесуальні повноваження дізнавача та прокурора, порушивши дискреційні повноваження самостійних у своїй процесуальній діяльності осіб, які визначені вимогами КПК України.

Зауважував, що ч.1 ст.303 КПК України містить перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування і оскаржуване рішення представником потерпілого до цього переліку не входить.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-яка інша, в даному випадку бездіяльність, не оскаржується, а відповідно до положень ч.2 ст.303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.

Незважаючи на це, слідчий суддя проігнорував вимоги п.4 ч.2 ст.304 КПК України, яка зобов`язує суддю відмовити у відкритті провадження якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню і відкрив провадження по скарзі.

Стверджував, що слідчий суддя при постановленні ухвали безпідставно не взяв до уваги той факт, що майно, на яке зобов`язано орган досудового розслідування накласти арешт, не має жодного відношення до кримінального провадження, яке розслідується, бо не є речовим доказом, не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи чи відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, відповідно до ст.409 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставою для зміни або скасування судового рішення.

Верховний суд України у своєму правовому висновку №5-142 кс (15) 17 від 12.10.2017 щодо застосування норми права, який згідно ст.458 КПК України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень та судів загальної юрисдикції, зазначив, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини 3 статті 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини 4 статті 399 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги; заперечення представника потерпілого ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя вказаних приписів закону не дотримався.

Відповідно до приписів ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу,а також у нездійсненні інших процесуальних дій ,які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих(розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором підчас досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положеннями наведеної норми кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Зі скарги представника потерпілого ОСОБА_6 поданої до суду першої інстанції, вбачається, що він оскаржує дії дізнавача, а саме постанову про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Отже, оскаржуване представником потерпілого рішення не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.303 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.304 КПК України зобов`язаний був відмовити у відкритті провадження, оскільки, скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, не підлягає оскарженню.

Отож, слідчий суддя визначених законом підстав для задоволення скарги не мав, а тому постановлена ним ухвала є помилковою.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Слідчий суддя постановив рішення про зобов`язання дізнавача за погодженням з прокурором та/або прокурора в десятиденний термін з дня постановления ухвали звернутися до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 04.05.2023 за ч.1 ст.358 КК України, яке не передбачене КПК України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це рішення керувався приписами ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК України.

Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1ст. 7 КПК України). Зміст цієї засади розкрито у ст. 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 №243/6674/17).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Ураховуючи те, що положення чинного Кримінального процесуального Кодексу України не визначають повноваження апеляційного суду в разі скасування ухвали слідчого судді, якою прийняте рішення у справі, провадження за якою не підлягало відкриттю, апеляційний суд застосовує дію ст.ст.7, 9 КПК України.

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права та законність.

Ураховуючи, що положення чинного Кримінального процесуального Кодексу України не регулюють порядок дій апеляційного суду у разі скасування ухвали слідчого судді районного суду, якою прийняте рішення за результатами розгляду скарги, яка не підлягала розгляду, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст.2, 7, ч.6 ст.9 КПК України, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу слідчого судді та закрити провадження за скаргою представника потерпілого.

Керуючись ст.ст.303, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду від 24 травня 2023 року, якою задоволено скаргу представника потерпілого представника Релігійних громад Хмельницької єпархії УПЦ смт Летичів ОСОБА_6 (настоятеля Свято-Успенського та Свято-Михайлівського храмів), скасовано постанову дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 18 травня 2023 та зобов`язано дізнавача за погодженням з прокурором та/або прокурора в десятиденний термін з дня постановления ухвали звернутися до слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 04 травня 2023 за ч.1 ст.358 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою представника Релігійних громад Хмельницької єпархії УПЦ смт Летичів ОСОБА_6 на дії дізнавача СД ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді щодо арешту нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3