Справа № 642/322/23
Провадження № 1-кс/642/1981/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , Захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання ст. слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чугуїв Харківської області, розлученого, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби на посаді номеру обслуги гранатометного відділення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , у званні "старший солдат", зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 121 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому ст. слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 06.09.2023, із залишенням раніше визначеної застави.

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 121 КК України, а саме дезертирстві зі зброєю, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисні тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

06.04.2023 о 14 год. 35 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.04.2023 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.06.2022 військовозобов`язаного відповідно до мобілізаційного плану ОСОБА_5 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 19 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду штаб-сержанта 3 категорії групи планування штабу, ВОС-929723А військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат.

05.11.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 159 старшого солдата ОСОБА_5 , військовослужбовця за призивом під час мобілізації переведено на нижчу посаду - номер обслуги гранатометного відділення роти спеціального призначення, ВОС - 145533А військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25.05.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують молодшого сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд офіцерів, прапорщиків(мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів у листопаді 2022 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин, незаконно із зброєю ухилився від проходження військової служби та провів час на власний розсуд.

20.11.2022 у невстановлений у ході досудового розслідування час, старший солдат ОСОБА_5 самовільно із закріпленою зброєю «М4А1 5,56 мм W297305 CZ vz. НОМЕР_2 » залишив місце несення служби - тимчасове місце розташування військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від неї та попрямував додому за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до моменту затримання правоохоронними органами 06.04.2023.

У зв`язку із чим, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді номеру обслуги гранатометного відділення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , 20.11.2022 у невстановлений у ході досудового розслідування час, перебуваючи за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 з метою ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце служби із закріпленою за ним автоматичною зброєю «М4А1 5,56 мм НОМЕР_3 » з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство із зброєю, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, в ніч з 14 на 15 грудня 2022 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , відмічали день народження останнього та з цього приводу розпивали спиртні напої спочатку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , потім перемістилися до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому останні перейшли в гараж, розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжили розпивати спиртні напої, розмістившись в автомобілі «Рено Лагуна» належному ОСОБА_5 .

Надалі ОСОБА_7 сів за кермо належного ОСОБА_5 автомобіля та намагаючись виїхати з гаража допустив зіткнення зі стовпом та пошкодив задній бампер. Після чого у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , без мети вбивства.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , без мети вбивства, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, зайшов до свого домоволодіння, де забрав закріплений за ним, як за військовослужбовцем автомат «М4А1 5,56 мм W297305 CZ vz. НОМЕР_2 », після чого знаходячись біля паркану домоволодіння, розташованого за адрсеою: АДРЕСА_3 , здійсним два постріли в бік ОСОБА_7 спричинивши останньому вогнепальне ушкодження лівої гомілки з відкритими багатоуламковими переломами обох кісток гомілки, яке виникло від пострілу з вогнепальної зброї, снаряд якого володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, можливо 15.12.2022. За ступнем тяжкості дане вогнепальне ушкодження з відкритим переломом великогомілкової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечних для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

07.04.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова (справа №642/322/23 провадження №1-кс/642/1027/23) відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 04.06.2023.

31.05.2023 постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.07.2023.

01.06.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова (справа №642/322/23, провадження №1-кс/642/1661/23) відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, а саме до 06.07.2023.

03.07.2023 до слідчого судді подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців ,тобто до 06.09.2023.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням №1239 від 30.11.2022 про вчинене кримінальне правопорушення, поданим військовою частиною НОМЕР_1 ;

-актом службового розслідування, згідно якого факт самовільного залишення місця служби зі зброєю з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження;

-допитами військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтвердили факт самовільного залишення місця несення служби зі зброєю старшим солдатом ОСОБА_5 ;

-показами потерпілого ОСОБА_7 ;

-висновком судової медичної експертизи № 12-14/101-НВ/22 від 22.12.2022, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_7 спричинені тяжкі тілесні ушкодження;

-допитом свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 15.12.2022 від свого співмешканця ОСОБА_5 їй стало відомо, що він зі своєї вогнепальної зброї спричинив сусіду ОСОБА_12 тілесні ушкодження, після чого відвіз його до лікарні;

-отриманим тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації про зв`язок кінцевого обладнання споживача комунікаційних послуг мобільних номерів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (підлягає встановленню) та за номером телефону який належить ОСОБА_7 , з метою отримання відомостей щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (ІМЕІ та IМS), інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаного мобільного телефону, в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2022 по 23 год. 59 хв. 26.12.2022;

-рапортами оперативних співробітників;

-проведеним обшуком за місцем фактичного мешкання старшого солдата ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , в ході я кого виявлено та вилучено: автоматична зброя «ANAP 0819 SERIAL № W 297305», CAL 5,56 mm; 59 набоїв з маркуванням «WMAG»; мобільний телефон HUAWEI P40 з imea 1: НОМЕР_8 , imea 2: НОМЕР_9 , з сім-портами Vodafon: НОМЕР_10 , Lifecell: НОМЕР_11 ; військовий квиток серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_5 ; 2 листа формату А4 з копією паспорта; накладна 245 від 24.06.2022; накладна б/н від 13.10.2022; карта POJAZDU на авто «RENAULT LAGUNA»; технічний паспорт на авто «RENAULT LAGUNA».

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний

ОСОБА_5 раніше не судимий, неодружений, дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, проходить військову службу на посаді номера обслуги гранатометного відділення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочинів, які йому інкримінуються та не стали для нього стримуючим фактором, а тому й не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, експертів по вказаному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 121 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України та ч.1 ст. 121 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення від даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Вказана обставина створює передумову уникнути підозрюваному ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та переховуватися від органу досудового розслідування або суду. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а застосуванням запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Також, про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_5 самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану та про своє місце перебування нікого не повідомляв до моменту затримання правоохоронними органами 06.04.2023, що свідчить про те, що останній у разі обрання іншого запобіжного заходу може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду.

Пункт 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Пунтк 5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що підозрюваний старший солдат ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а саме за ч. 4 ст. 408 КК України.

Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість вчинення ризиків, які вказані у вказаному клопотанні.

За таких обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

При цьому, наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою.

Так, зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що досудове розслідування перебуває на активному етапі, підозрюваний ОСОБА_5 , все ще має статус військовослужбовця, в зв`язку з чим зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, пошкодження речових доказів, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

Обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою полягають в тому, що протягом останніх 3-х місяців об`єктивно неможливим було провести весь комплекс процесуальних дій, в першу чергу слідчих (розшукових) дій, необхідних для належного закінчення досудового розслідування. Це, зокрема, зумовлено надмірним навантаженням на експертні установи, слідчого та процесуального керівника, значним розміром матеріалів кримінального провадження, умовами здійснення кримінального провадження - військовий стан та зумовлені цим обмеження в нормальному функціонуванні органів державної влади, підприємств, установ та організацій. Водночас, проведення вищевказаних слідчих дій сповільнюється та унеможливлюється, через проведення обстрілів Харківської області, військовими формуваннями ЗС рф.

-повторно оглянути диски с камер спостереження з поліції та Мерефянської ЦРЛ;

-отримати висновки судово-балістичної експертизи;

-провести слідчий експеримент з ОСОБА_7 за участі судово-медичного експерта СМЕ під відеозапис, попередньо отримавши дозвіл у осіб на території домоволодінь яких проводитиметься слідчий експеримент;

-за результатом слідчого експерименту повторно призначити судово-медичну експертизу із направленням на експертизу оригіналу медичної карти ОСОБА_7

-призначити комп`ютерно-технічну експертизу та отримати її висновок;

-виконати інші слідчі дії, необхідність у яких може виникнути при виконанні вказівок.

-Виконати вимоги ст. 290 КПК України зі стороною захисту та з потерпілим.

Наразі можна констатувати, що для належного завершення досудового розслідування із дотриманням засад та виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , до завершення досудового розслідування до 06.09.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Захисник заперечував проти продовження строку запобіжного заходу з підстав необгрунтованості зазначених ризиків, які, на думку захисника, є лише припущеннями слідчого. Вважає, що ризики, встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, наразі зменшились. Також зазначив, що розмір застави, визначений слідчим суддею в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є непомірною для підозрюваного, оскільки він раніше не судимий, добровільно пішов на службу в ЗСУ, переніс черепно-мозкову травму, має постійне місце проживання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 121 КК України.

06.04.2023 о 14 год. 35 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.04.2023 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 121 КК України.

07.04.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова (справа №642/322/23 провадження №1-кс/642/1027/23) відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 04.06.2023.

31.05.2023 постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.07.2023.

01.06.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова (справа №642/322/23, провадження №1-кс/642/1661/23) відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, а саме до 06.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 121 КК України, до 06 вересня 2023 року.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 408 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідно.

Санкцією ч.1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавленням волі.

Санкцією ч.4 ст. 408 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавленням волі.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини злочинів, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_5 , а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання з огляду на суворість покарання; вплив на свідків у даному кримінальному проваджені; імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення.

В той час, стороною захисту ризики не спростовані, також не надані документи на підтвердження того, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не в змозі перебувати в слідчому ізоляторі.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою із залишенням раніше визначеної застави.

При цьому, щодо вимоги слідчого в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 06.09.2023 слідчий суддя зазначає, що згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. При цьому, положеннями ч.5 ст. 115 КПК України передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. Таким чином, продовження строку тримання під вартою на 60 діб з 04.07.2023 буде становити до 01.09.2023 включно.

Керуючись ст.ст. 110, 115, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, на 60 діб, а саме до 01.09.2023 включно.

Залишити раніше визначену суму застави у розмірі ста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 402 600 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії ухвали до 01.09.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя