Романівський районний суд Житомирської області
УХВАЛА
смт. Романів 04 серпня 2023 року
Стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона 17 квітня 2019 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , побачила грошові кошти у сумі 300,00 грн. різними купюрами, які знаходилися на столі в одній із житлових кімнат будинку та вирішила їх викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник грошових коштів ОСОБА_5 спав та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, із столу шляхом вільного доступу викрала грошові кошти в сумі 300,00 грн.
В подальшому ОСОБА_4 із викраденими грошовими коштами залишила житловий будинок та розпорядилася ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 300,00грн.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання мотивоване тим, що з моменту скоєння інкримінованого їй кримінального проступку минуло понад три роки, остання не ухилялася від досудового розслідування або суду, нового кримінального правопорушення не вчинила.
Обвинуваченій роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, зокрема, що таке звільнення відбувається не за реабілітуючими підставами. ОСОБА_4 проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо неї не заперечила.
Потерпілим подано до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечив.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо закриття кримінального провадження, суд приходить до переконання про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Пунктом 1 частини першої статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до частини другої статті 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
На виконання вимог статті 285 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі.
Окрім цього судом встановлено, що з 17 квітня 2019 року, тобто з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального проступку, минуло понад три роки.
У статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Відповідно до частини другої статті 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.
Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування статті 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).
Для застосування положень частини другої статті 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного, обвинуваченого від слідства і суду, перевірено підстави оголошення у розшук і можливого ухилення останнього від досудового слідства і суду.
Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (статті 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства або суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не ухилялася від досудового розслідування або суду (перебіг давності не зупинявся), з 17 квітня 2019 року інших злочинів остання не вчиняла.
Згідно пункту 1 частини другої статті 284, частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Викладені обставини свідчать про наявність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження.
Керуючись статтями 44, 49 КК України, статтями 280, 281, 284-286, 369-372 КПК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1