Справа № 286/2549/23
У Х В А Л А

Провадження № 1-і/286/31/23

06 липня 2023 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 286/2549/23 , -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 286/2549/23 за його скаргою на бездіяльність слідчого ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відвід мотивований тим, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді вказаної справи, оскільки він впевнений, що суддя приймає ухвали з істотними порушеннями законодавства, не вірно його трактує та перевищує надані їй функції слідчого судді, що 21 червня 2023 року зазначив у своєму рішенні Житомирський апеляційний суд у справі № 286/1704/23, скасувавши ухвалу судді, а тому довіри до того правосуддя, яке вчиняє суддя ОСОБА_4 він наразі не має; тим паче, громадянська позиція судді, яка декларує себе в ухвалах як прихильницю ворожої УПЦ мп, для нього є неприйнятною і він не сприймає те аби суддя з такою ганебною позицією іменем України приймала відповідні ухвали по його заявах.

Суддя ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши доводи, викладені у заяві про відвід слідчого судді, суд дійшов до наступних висновків.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч.1 ст.7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, що також закріплено і в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні передбачені статтею 75 Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема у відповідності до частини першої цієї статті, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1).якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2).якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3).якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4).за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5).у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заявником прямо не наведено жодної з обставин, передбачених ст.75 КПК України, які є підставою для відводу судді.

Не згода сторони із процесуальним рішенням суду не є підставою для відводу в розумінні положень ст.75 КПК України.

Водночас, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді, суддя враховує також, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Заявлений ОСОБА_3 відвід не містить належних та достовірних даних, які би свідчили про наявність визначених законом підстав, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні та прямо вказували б на упередженість та заінтересованість судді в результатах провадження, а відтак і на об`єктивну обґрунтованість сумнівів.

Відтак, оскільки заявлений ОСОБА_3 відвід слідчому судді ОСОБА_4 не свідчить беззаперечно та поза всяким сумнівом про існування підстав, передбачених статтею 75 КПК України, для відводу слідчого судді, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 286/2549/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1