Ухвала

12 червня 2023 року

м. Київ

справа №146/1638/17

провадження №51-3494ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргузасудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї і

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2022 року вищевказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 змінено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахувати в строк відбування ОСОБА_5 покарання термін попереднього ув`язнення з 29 липня 2017 року до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження засуджена зазначає, що їй взагалі не направлялися копії ухвали апеляційного суду, а також не надано можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що клопотання засудженої є мотивованим і свідчить про поважність пропуску строку на касаційне оскарження, який слід поновити.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням пунктів 3, 4, 5 ч. 2, частин 3, 5 названої статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити дані про оскаржуване судове рішення. Однак касаційна скарга засудженої не містить даних про оскаржувані судові рішення (дати їх ухвалення тощо).

Також відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Касаційна скарга засудженої не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК підстави для скасування або зміни судових рішень із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на положення статей 412-414 КПК.

Водночас засуджена у своїй касаційній скарзі вказує лише на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Засудженій слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак касаційна скарга засудженої взагалі не містить вимогу, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка засудженої з цього приводу.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Проте засудженою до поданої нею касаційної скарги не додано оскаржуваних судових рішень, що позбавляє суд можливості перевірити чи є вони такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання засудженоїОСОБА_4 та поновити їй строк на касаційне оскарження судових рішень щодо неї.

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженій.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3