Справа № 157/1168/23
Провадження №1-кп/157/126/23
УХВАЛА

07 вересня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000109 від 18 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Камінь-Каширського районного суду знаходиться кримінальне провадження №0000109 від 18 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно з ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком шістдесят днів до 19 червня 2023 року включно. Відповідно до ухвали Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 липня 2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці до 11 вересня 2023 року включно із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступного дня. Прокурор зазначає, що в кримінальному провадженні встановлено обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом із тим, необхідність застосування відносно обвинуваченого саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт, обумовлено тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому існують реальні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_4 є особою, яка не має постійного джерела доходу на території України, а тому в будь-який момент, усвідомлюючи, що його обвинувачують у скоєнні тяжкого злочину, з метою уникнення покарання, може залишити місце свого проживання та переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений та свідки у кримінальному провадження являються жителями одного населеного пункту, а тому останній, будучи обізнаним про деталі вчинених злочинів, з метою сприяння уникнення кримінальної відповідальності, буде вживати заходів аби незаконно впливати на осіб, які надали показання як свідки, з метою зміни ним або відмови від наданих показань. У зв`язку з цим прокурор вважає, що застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів неможливе, оскільки ні особисте зобов`язання, ні особиста порука не зможуть запобігти вказаним у клопотанні ризикам, нададуть обвинуваченому можливість перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом вчинення певних дій з цією метою через своїх знайомих та друзів, а тому лише запобіжний захід, пов`язаний з частковою ізоляцією, надасть можливість запобігти переліченим вище ризикам.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить продовжити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом строком на шістдесят днів, заборонивши йому залишати місце проживання з 22 год до 06 год наступного дня.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 відносно клопотання заперечив, обґрунтовуючи це тим, що обов`язки покладені на нього він не порушував, має постійне місце проживання та сім`ю, залишати яку не бажає, тому просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також вважає клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22 год до 06 год необґрунтованим. ОСОБА_4 за час перебування під домашнім арештом не порушив жодного з обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу. Вважає, що зазначені прокурором ризики могли існувати лише на стадії досудового розслідування, яке на цей час завершене. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії судового розгляду, коли вже зібрані та відкриті всі докази обвинувачення, є безпідставним. Тому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, на думку суду є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Водночас прокурором при розгляді цього клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, фактів ухилення останнього від явки до органів досудового розслідування та суду не встановлено, а тому, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що запобіжний захід, передбачений ст. 179 КПК України, у виді особистого зобов`язання здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді цього клопотання.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та застосовує до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 179, 193, 194, 196 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000109;

- не відлучатися з населеного пункту с. Нові Червища Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці, по 07 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1