ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/992/23 Справа № 202/3731/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 00000374 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Широке Дніпропетровської області, маючого вищу освіту, одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який відраховувати з моменту затримання.

Визначено відносно ОСОБА_8 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 2000000 (два мільйони) гривень.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя також врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який одружений, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, а також вважав доведеними існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від слідства, незаконного впливу на свідків.

Вважав за доцільне визначити заставу у розмірі 2000000 гривень, оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладені на нього

обов`язки.

В апеляціях:

- захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодившись з вказаним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена з грубим порушенням та нехтуванням прав підозрюваного.

На думку апелянта, клопотання слідчого є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого, безпідставно відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту.

Вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_8 є необґрунтованою.

Ризики, зазначені слідчим у клопотанні, на думку апелянта є суперечливими та не відповідають дійсності.

Так, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні хвору мати похилого віку, офіційно працевлаштований, є заслуженим лікарем кардіохірургом.

Ризик незаконного впливу на свідків, є лише припущенням слідчого та не підтверджується матеріалами доданими до клопотання.

Крім того, захисник вказала, що обраний слідчим суддею розмір застави є надмірним.

Просила обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

- прокурор, не погодившись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави. Постановити нову, якою визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 4 000 000 (чотирьох мільйонів) гривень.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначив, що під час розгляду обставин, що стосуються визначення розміру застави, слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до вимог ст.ст. 411, 412 КПК України є підставою для її скасування частково та винесення нової ухвали.

Так, у клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий просив визначити розмір застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 4 000 000 (чотирьох мільйонів) гривень, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

При визначенні саме такого розміру застави слід враховувати майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 є власником будинку АДРЕСА_1 (загальна площа 335.3 кв.м), автомобілю MERCEDES-BENZ GLE 400 днз НОМЕР_1 2019 року випуску. Крім того у власності подружжя підозрюваного є автомобіль PORSCHE CAYENNE днз. НОМЕР_2 2016 року випуску.

Під час обшуків за місцем проживання та роботи ОСОБА_8 виявлено та вилучено готівку на суму 1,9 мільйонів гривень, понад 164 тисяч доларів США, понад 156 тисяч євро.

З урахуванням того, що злочинні дії ОСОБА_8 мали системний характер, що приносило йому стабільний значний незаконний прибуток, розмір застави у розмірі 2 000 000 (двох мільйонів) гривень не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Однак в ухвалі від 03.04.2023 слідчий суддя жодним чином не обґрунтував визначення розміру застави та не надав оцінки доводам слідчого щодо визначення застави в розмірі 4 000 000 (чотирьох мільйонів) гривень.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника, просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, як дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного,обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано не в повному обсязі.

31 березня 2023 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_8 .

Вказане клопотання слідчим суддею було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 2000000 гривень, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У межах апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 00000374 від 20.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

30.03.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри достатньою для вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу мірою підтверджується сукупністю наданих матеріалів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який вказав, що він є працівником КП «ДОКЦКК» ДОР» та повідомив про злочинну схему спрямовану на заволодіння майном пацієнтів КП «ДОКЦКК» ДОР» із зазначенням кола їх учасників котрі приймають безпосередню участь у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; протоколом негласних слідчих розшукових дій про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_21 від 03.03.2023 року; протоколом негласних слідчих розшукових дій про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 від 03.03.2023 року.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів вважає, що на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчим суддею зауважено, що запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо.

Тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, більш того, за вчинення вище вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років, що в сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_8 добре відомі інші підозрювані, потерпілі та свідки, а тому особа може вдатися до спроб незаконного впливу на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо, оскільки досудове розслідування перебуває на початковій стадії.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, щодо ОСОБА_8 , як це було правильно встановлено слідчим суддею, дійсно існують реальні і вагомі ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків.

Щодо доводів сторони захисту про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та визнаних слідчим суддею, колегія суддів зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Тому доводи захисника про те, що з початку реєстрації кримінального провадження не встановлено обставин переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, та не підтвердження жодними доказами спроби підозрюваного незаконно впливати на потерпілих та свідків, не заслуговують на увагу, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Як правильно встановлено слідчим суддею, тяжкість імовірного покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі доведення його вини та призначення йому покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, свідчить про доведеність обставин того, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Стороною захисту не спростовано висновки слідчого судді, за яких визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, показання зазначених учасників кримінального провадження підлягають оцінці на стадії судового розгляду в майбутньому відповідно до вимог ст. 23 КПК України, а тому підозрюваний, перебуваючи на свободі, якому безпосередньо відомі потерпілий та свідки, може вдатись до незаконного впливу на зазначених осіб з метою надання ними показів, спрямованих на спростування як обставин кримінального провадження, так і спростування його незаконної діяльності з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обговорюючи питання про розмір застави, що підлягає встановленню цьому підозрюваному, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

У рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, § 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Апеляційний суд звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а доводи прокурора щодо застосування застави у більш високому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 182 КПК України є обгрунтованими.

При цьому у судовому засіданні під час апеляційного перегляду прокурором було заявлено про те, що на даний час в ході досудового розслідування ведеться збір доказів щодо вчинення підозрюваним ще більшої кількості епізодів.

Особливий характер справи, який слід врахувати при визначені розміру застави, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, який обумовлюється значним розміром шкоди, який більш ніж в 623 рази перевищував неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При цьому приймається до уваги, що ОСОБА_8 небезпідставно підозрюється у вчиненні на протязі тривалого часу низки корисливих посягань на чуже майно, вчинених за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, враховується майновий стан ОСОБА_8 , у власності якого перебуває будинок АДРЕСА_1 , автомобіль Mersedes-Benz GLE 400 днз НОМЕР_1 2019 року випуску, а також у власності подружжя підозрюваного автомобіль Porsche Cayenne днз НОМЕР_2 2016 року випуску. Крім того, під час обшуків за місцем проживання та роботи ОСОБА_8 виявлено та вилучено готівку на суму 1,9 мільйонів гривень, понад 164 тисяч доларів США, понад 156 тисяч євро.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що виключний розмір застави, обраний ОСОБА_8 слідчим суддею, з урахуванням характеру та обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тривалості злочинних дій, в яких він підозрюється, та інших обставин, що мають значення, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, а підстав для визначення меншого розміру застави не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника, в тому числі щодо надмірного розміру застосованої до підозрюваного застави, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку із вищенаведеним. Крім того, стороною захисту не було надано будь-яких доказів на спростування доводів прокурора щодо майнового стану підозрюваного.

Також під час апеляційного перегляду встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року, підозрюваному ОСОБА_8 обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2000 000 гривень, яка останнім внесена.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги що фактично рішення, яке ухвалюється, полягає у збільшенні обсягу раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді застави, яка у попередньо визначеному розмірі була внесена, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора в частині збільшення розміру застави задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 заставу у розмірі 4000000 гривень, та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати в частині визначення розміру застави.

Постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Визначити заставу ОСОБА_8 у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, яку підозрюваний, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує сплату, слідчому, прокурору.

У разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити його з під варти та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4