Провадження № 1-кс/750/4377/23
У Х В А Л А

про арешт майна

29 серпня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 від 31.03.2022, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погоджним прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1932 площею 2 га; транспортний засіб «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску; транспортний засіб «KAWASAKI VN 900B», д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , 2009 року випуску, яке на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому відчужувати вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до клопотання долучив заяву про розгляду клопотання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України власник майна в судове засідання не викликався.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку.

П`ятим СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 від 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, 25.02.2022 командир військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, перебуваючи на території військової частини, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді втрати значної кількості зброї, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто, діючи зі злочинною недбалістю, близько 09 год. 00 хв., віддав наказ на переміщення всього особового складу військової частини НОМЕР_5 за межі АДРЕСА_1 в напрямку АДРЕСА_2 .

При цьому, при вибутті 25.02.2022 за межі дислокації військової частини НОМЕР_5 в порушення ст. ст. 11, 16, 36 58, 59, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. п. 2.3, 3.1.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, п. п. 4, 12, п. 7 розділу 9 Інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, п. п. 25.2, 25.3, 25.14, 25.15 Положення про арсенали, бази та склади зберігання ракет і боєприпасів Збройних Сил України, затвердженого Наказом Генерального Штабу Збройних сил України 30.05.2017 № 191, п. 3 розділу VII Інструкції з організації вартової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 24.10.2016 № 553, ОСОБА_5 не прийняв жодних управлінських рішень щодо охорони та оборони тимчасового сховища стрілецької зброї - гаражного боксу на території захищеного командного пункту військового містечка № НОМЕР_6 у АДРЕСА_1 , не прийняв управлінських рішень щодо встановлення посту в даному місці зберігання, не вжив заходів для переміщення зброї до обладнаного засобами технічного захисту захищеного сховища та вивезення за межі військової частини, залишив поза увагою той факт, що гаражний бокс на території захищеного командного пункту військового містечка № НОМЕР_6 повністю не відповідав встановленим вимогам та не містив жодних технічних чи інших засобів охорони, пропускний режим на території військової частини не організував.

Також, вибувши за межі військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_5 , під час руху в складі колони 25.02.2022 близько 11 год. 30 хв., в ході телефонної розмови з цивільною особою громадянином ОСОБА_6 (цивільний працівник Збройних Сил України, працював станом на 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_5 ), усупереч вимог даних нормативних актів та п. 7 розділу 9 Інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, за відсутності жодних правових підстав, надав дозвіл ОСОБА_6 на проїзд транспортного засобу на територію військової частини та дозвіл на самостійне відкриття ОСОБА_6 гаражного боксу на території захищеного командного пункту військового містечка № НОМЕР_6 і вилучення зброї. При цьому, м. Прилуки не перебувало в оточенні, збройні сили російської федерації в місті не знаходились, будь-яких обстрілів, бойових дій не точилось, ОСОБА_5 будь-яких документів з органів безпеки, військової адміністрації, контррозвідки, тощо, в частині реального наступу збройних сил російської федерації на АДРЕСА_1 не надходило.

У подальшому, 25.02.2022 після відкриття близько 12 год. 00 хв. з гаражного боксу на території захищеного командного пункту Військового містечка № 12 за відсутності будь-якого контролю, належних засобів охорони, без документально, за умови повного вільного доступу до даного місця зберігання невстановленими цивільними особами було незаконно вилучено стрілецьку зброю, а саме: АК-74 у кількості 291 одиницю, АКС 74У у кількості 59 одиниць, ПМ у кількості 62 одиниць.

Унаслідок недбалого ставлення до обов`язків військової служби командира військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_5 державі спричинено тяжкі наслідки, що знайшли свій вираз у заподіянні матеріальних збитків та тяжких наслідків нематеріального характеру.

Згідно висновку судової економічної експертизи № 1039-1047/23-24 від 10.04.2023, розмір шкоди (невідшкодованих збитків), завданих кримінальним правопорушенням, у якому підозрюється ОСОБА_5 , становить 587 811, 17 грн.

28.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а саме, у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі в/ч НОМЕР_5 Повітряних сил ЗСУ Міністерства оборони України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, на суму 587 811, 17 грн.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що майно, зазначене у клопотанні, підлягає арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), яка є доведеною та обґрунтованою, а не накладення арешту на вищевказане майно може призвести до його відчуження або передачі на користь третіх осіб та приховування власником.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (cт. 16 КПК).

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), і як слідує з ч.6 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме та нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, яким згідно висновку експерта завдана шкода на суму 587 811, 17 грн., а прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі в/ч НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 344293385 від 28.08.2023, підозрюваному ОСОБА_7 , на праві приватної власності належить земельна ділянка (кадастровий номер :04:000:1932 площею 2 га).

Крім того, згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС Українив Чернігівській області № 31/25/6-1859 від 14.08.2023, за громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано наступні транспортні засоби: транспортний засіб «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску; транспортний засіб «KAWASAKI VN 900B», д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , 2009 року випуску

Тобто, вартість майна, яке належить арештувати є співмірною визначеному розміру шкоди, тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Згідно п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши ОСОБА_5 відчужувати зазначене в клопотанні слідчого майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1932 площею 2 га; транспортний засіб «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску; транспортний засіб «KAWASAKI VN 900B», д.н.з. НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , 2009 року випуску, яке на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому відчужувати вказане майно.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1