Справа № 404/6303/23
Номер провадження 1-кс/404/2303/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Кіровоградської окружної прокуратури по кримінальному провадженню 0000054 за ч. 1 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою визнати протиправною бездіяльність прокурора вищого рівня, який всупереч ст. 220 КПК України, протягом трьох днів не розглянув заяву про дотримання розумного строку проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000054 за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 вимоги підтримали.

Прокурор вищого рівня викликався не зявився, доказів не подавав. Його неявка не заважає у вирішенні вимог скаржника.

СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000054 за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

19 липня 2023 року ОСОБА_5 міг направити на електронну пошту заявленого суб`єкта оскарження заяву про необхідність перевірки дотримання розумного строку при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000054 за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. (ч. 1 ст. 28 КПК України)

Слідчий суддя забезпечує проведення досудового розслідування у розумні строки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції. (ч. 2 ст. 28 КПК України)

Положеннями ч. 6 ст. 28 КПК України встановлено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, іншої особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, - на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя вирішуює лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом ( ч. 1 ст. 22 КПК України).

Правовий аналіз перерахованих норм закону переконливо свідчить, що слідчий суддя може вжити заходів судового контролю за досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні щодо дотримання органом досудового розслідування розумних строків для виконання процесуальної дії або для прийняття процесуального рішення лише у випадку недотримання чітко визначених строків, передбачених положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 615 КПК України, строк дії воєнного стану не зараховується до загального строку досудового розслідування. Таким чином дії представників сторони обвинувачення продовжують залишатись правомірними і не порушують розумні строки, оскільки в цьому кримінальному провадженні не закінчились передбачені законом граничні строки досудового розслідування.

Системний аналіз ст. ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретної процесуальну дії або прийняття процесуального рішення яку підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України. У цьому провадженні строк досудового слідства не закінчився, тому в умовах воєнного стану передчасним і необґрунтованим стане визначення більш короткого строку досудового розслідування, ніж той, що передбачений цим Кодексом.

Самостійною підставою відмови є недоведеність вимог, оскільки скаржник не подав переконливі та беззастережні докази про ймовірну бездіяльність, так і про можливе прийняття прокурором вищого рівня Кропивницької окружної прокуратури постанови за результатами розгляду скарги з приводу дотримання розумних строків проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Лист начальника Кропиницького ГУНП від 22.05.2023 року, не містить вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Положеннями ст. 308 КПК України та ст. 110 КПК України закріплено, що незалежно від того в якій письмовій формі прокурор оформив своє рішення, таке рішення повинно відповідати загальним вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, тобто містити зміст обставин, які є підставами для його прийняття, та наведення і обґрунтування мотивів прийняття певного рішення, що вимагає від прокурора оцінки кожного із суттєвих, значущих доводів, які особа вказала у своїй скарзі щодо недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні.

Скаржник не довів, що прокурор вищого рівня Кропивницької окружної прокуратури прийняв процесуальне рішення, або вчинив бездіяльність. Зазначена неповнота виключає можливість проведення перевірки про наявність чи відсутність в діях такого прокурора підстав для визнання його бездіяльності чи надання вказівок по кримінальному провадженню та строку прийняття процесуального рішення, або вчинення процесуальної дії.

Крім того, наявний ще один істотний недолік:

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Прокурор, здійснюючі нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням уповноважується на вчинення процесуальних дій і несе відповідальність за організацію проведення ефективного досудового розслідування.

У свою чергу прокурор вищого рівня, відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України вчиняє дії, спрямовані на забезпечення організації керівництва, зокрема скасовує постанови прокурорів та слідчих нижчого рівня, подає апеляційні та касаційні скарги. Звертаю увагу, що прокурор вищого рівня не має процесуальних прав та обов`язків прокурора який призначений для контролю за проведенням досудового розслідуванням у формі процесуального керівництва.

Водночас положеннями ст. 306 КПК України врегульований порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність саме стосовно: слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Ця загальна норма визначила коло суб`єктів оскарження, тому необхідно чітко розрізняти процесуальний статус прокурора, як процесуального керівника та прокурора вищого рівня.

Отже прокурор вищого рівня, не є учасником чи стороною кримінального провадження, а положення ст. 303 КПК України, дозволяють слідчому судді приймати рішення про бездіяльність виключно стосовно прокурора, який призначений процесуальним керівником.

Пункт 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України є виключенням з загального правила, тому слідчий суддя стосовно прокурора вищого рівня уповноважений вирішувати вимогу тільки щодо скасування рішення (у формі постанови) про відмову в задоволенні скарги на недотримання слідчим чи прокурором розумних строків.

Наведене вище твердження узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 року за № 761/ 20985/18 (провадження №51-8007 км18) де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачено повноваження слідчого судді про встановлення процесуального строку. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді під час досудового розслідування. При цьому перегляд скарг на можливу бездіяльність прокурора вищого рівня з приводу дотримання розумних строків розслідування кримінальних проваджень, зазначеною нормою кримінального процесуального закону не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З огляду на положення ст. 303 КПК України, слідчий суддя під час досудового розслідування не може вирішувати скарг, предметом якої є строки розгляду скарги прокурором вищого рівня з приводу дотриманні розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Вирішуючи заявлену вимогу скаржника треба врахувати неприйнятність порушення організаційно розпорядчих функцій прокурора вищого рівня та заборону втручання до його повноважень у спосіб не передбачений законом.

Судовий контроль слідчого судді полягає у вирішенні скарг визначених чітким і вичерпним переліком приводів та підстав передбачених ст. 303 КПК України, вони не підлягають поширеному тлумаченню. Таким чином підставою відмови у задоволенні вимог скаржника є існуючі законодавчо встановлені процесуальні обмеження, за умовами якого слідчий суддя не має права визначити бездіяльність прокурора вищого рівня з приводу можливого зволікання у розгляді скарги з приводу дотримання чи порушення розумних строків.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято процесуальне рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-308 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора вищого рівня з приводу несвоєчасного розгляду скарги про дотримання розумного строку досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000054 за ч. 1 ст. 365-2 КК України, відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді не оскаржується в апеляційному порядку, заперечення проти такої ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1