Справа № 216/5295/23
провадження 1-кс/216/2204/23
УХВАЛА

іменем України

24 серпня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

14.08.2023 року представник Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що 03.08.2023 року вона звернулася до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину службовими особами ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі керівника ОСОБА_4 , ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені ІО.М. Білоконя в особі керівника ОСОБА_5 , ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі керівника ОСОБА_6 , Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської ради в особі керівника ОСОБА_7 , вбачаючи в їх діях ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Вказані службові особи умисно не виконали ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року в адміністративні справі № 160/3202/23 за позовною заявою ПрАТ «ЦГЗК», якою витребувано у зазначених установ ряд документів, які не поступили до суду у строк до 08 травня 2023 року включно. Однак до цього часу відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато. Посилаючись на викладене, скаржниця просила зобов`язати уповноважену посадову особу Криворізького РУП внести відповідні відомості за її повідомленням до ЄРДР.

У судове засідання представник заявника не з`явилася, в поданій заяві просила скаргу розглядати за своєї відсутності, підтримавши її в повному обсязі.

Представник Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, заступник начальника СВ Криворізького РУП ГУНП України ОСОБА_8 надала заперечення на скаргу, які обґрунтовані тим, що в період часу з 03.08.2023 року до 18.08.2023 року до слідчого відділу Криворізького РУН ГУНИ в Дніпропетровській області від представника ПРАТ «ЦГЗК» будь-яких заяв про злочин не надходило. За відомостями реєстраційного обліку ІТС «ІПНПУ» (ЖЄО) Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відсутня реєстрація таких заяв від ПрАТ «ЦГЗК» у вказаний період часу.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, представником ПрАТ «ЦГЗК» адвокатом ОСОБА_9 03.08.2023 р. о 10:39 засобами електронного зв`язку на електронні адреси «», «» направлена «заява ПРАТ «ЦГЗК» від 03.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України» з відповідними додатками.

Документи, надані скаржником не свідчать про наявність належних доказів, які підтверджують безумовне отримання заяви від 03.08.2023 р. адресатом Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки, згідно офіційних установчих даних, офіційним сайтом названого органу є

https://dp.npu.gov.ua, який відрізняється від зазначеного скаржником.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що заява мотивована тим, що 26 квітня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом в межах розгляду адміністративної справи № 160/3202/23 за позовною заявою ПРАТ «ЦГЗК», в порядку ст.. 80 КАС України були витребувані ряд документів у Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Державного підприємства Український науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Криворізької міської ради в особі Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради. На думку скаржника, посадові особи вказаних в ухвалі суду установ умисно не виконують судове рішення - ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року по справі № 160/3202/23, тобто допускають тривале у часі утримання від вчинення певних дій (надання до суду витребуваних доказів), відповідальність за ща передбачена статтею 382 Кримінального кодексу України.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, що висловлена Другою судовою палатою ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, а також Розділу 2 Положення про ЄРДР, порядок його ведення та формування, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 (зі змінами), дає підстави стверджувати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення (злочин). Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Диспозиція ч.2 ст. 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, а об`єктивна сторона вказаного злочину полягає в одному із таких, аль¬тернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від вико¬нання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

При цьому, КАС України передбачає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 144 КАС України). Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу. У разі неподання без поважних причин письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, або неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом, що передбачено статтею 147 КАС України. Ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На думку слідчого судді, у заяві представника ПрАТ «ЦГЗК» від 03.08.2023 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема й того, яке передбачене ч.2 ст.382 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення. Зокрема, не йдеться у заяві про те, що вказаними посадовими особами саме умисно не виконується ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 р., що вказані посадові особи відмовляються виконати вказане рішення суду або перешкоджають його виконанню, не наведено в заяві, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб саме за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Крім того, ні заява про вчинення кримінального правопорушення, ні долучені до цієї заяви документи, не містять жодних відомостей про отримання вказаними посадовими особами ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 р. для виконання.

Таким чином, оскільки під час судового розгляду заявником не надані належні докази, які свідчать про отримання станом на 24.08.2023 року Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області «заяви ПРАТ «ЦГЗК» від 03.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України» з відповідними додатками, які направлялися адвокатом ОСОБА_9 та реєстрація їх у встановленому порядку за відомостями реєстраційного обліку ІТС «ІПНПУ» (ЖЄО) Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. А крім того, викладені у заяві обставини за своєю суттю не є повідомленнями про злочину, тому, у задоволенні скарги слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги представника Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення від 03.08.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10