Справа № 162/211/23
Провадження № 1-кп/162/61/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 серпня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.11.2022 року за № 0000534

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, студенту 3 курсу Любешівського технічного фахового коледжу Луцького НТУ, судимому вироком Любешівського районного суду Волинської області від 10 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ВСТАНОВИВ:

Через систему «Електронний суд» 08.08.2023 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивовано тим, що строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 закінчується 18.08.2023 року, останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому, з урахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_4 , не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу та забезпечити його належну процесуальну поведінку, просить продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен зокрема, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з огляду на такі обставини.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13.01.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 155340 гривень, який продовжений ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 20.06.2023 року до 18.08.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що злочини, інкриміновані ОСОБА_4 , вчинені повторно, тобто, будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на шлях виправлення не став. Також, суд виходить з того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та те, що докази у даному кримінальному провадженні досліджені не в повному обсязі, не допитані свідки та обвинувачений, суд установив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, які продовжують існувати. Разом з тим слід констатувати, що вказані ризики посилились у зв`язку з військовою агресією росії проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, тому очевидно, що у ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду.

Доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Доводи сторони захисту не є достатніми для запобігання доведеним ризикам та забезпечувати дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин суд наголошує, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою в даному кримінальному провадженні суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України з врахуванням його конкретних обставин.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Крім цього, суд вважає, що розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді від 13.01.2023 року, здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Окрім положень ст. 182, 183 КПК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки до суду. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доказів, які б підтверджували зміну обставин, що були підставами для визначення саме такого розміру застави, та були достатніми для його зменшення, судом не встановлено.

З огляду на вказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 15 жовтня 2023 року із залишенням визначеного ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 січня 2023 року розміру застави та покладених обов`язків.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому - з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складений 18.08.2023 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_7