Номер провадження: 11-сс/813/860/23
Справа № 522/7538/23 1-кс/522/2319/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови Громадської організації «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи та зміст оскарженого судового рішення

Голова ГО «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 посилався на таке.

Громадська організація «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» 07 квітня 2023 року подала до канцелярії УСБУ в Одеській області заяву про виявлення кримінального правопорушення за ознаками ст.111 КК України, про невиконання Президентом України ОСОБА_8 обов`язків передбачених ч.19 ст.106 Конституції України, щодо невнесення подання про оголошення стану війни, що підтверджується відповіддю начальника управління апарату Верховної Ради України від 04 квітня 2023 року.

Станом на момент розгляду скарги відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. З урахуванням вище викладеного, ОСОБА_7 просив визнати бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР; зобов`язати службових осіб УСБУ в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 07 квітня 2023 року; видати нарочно голові ГО «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_9 витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2023 року скарга голови Громадської організації «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань була залишена без задоволення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти апеляційну скаргу, постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відкриття кримінального провадження за його заявою та внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

На переконання апелянта, слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що слідчі УСБУ в Одеській області не мають повноважень розпочинати кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст.111 КК України відносно Президента України.

Заявник ОСОБА_7 та прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

При цьому ОСОБА_7 був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання та власноруч завчасно отримав повістку про виклик до апеляційного суду, що підтверджується його розпискою.

Про причини неявки ОСОБА_7 апеляційний суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду його апеляційної скарги до суду не звертався.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без його участі та без участі прокурора.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1) ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139). Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4), 5) ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові №761/20985/18 від 16 травня 2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1) ч.1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник в першу чергу має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинен зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Апеляційний суд вважає, що заява голови громадської організації «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_6 за №07/04 від 07 квітня 2023 року за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину в розумінні ст.214 КПК України, а є виключно спробою голови вказаної організації привернути до себе увагу громадськості та «пропіарити» свою особу.

Такий висновок колегія суддів робить з того, що у вказаній заяві відсутні ознаки вчинення Президентом України ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 КК України (Державна зрада), у зв`язку з чим і відсутні будь-які підстави для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

При цьому порядок усунення Президента України з поста у разі вчинення ним державної зради або іншого злочину, регламентується положеннями ст.111 Конституції України.

В свою чергу порядок здійснення досудового розслідування відносно Президента України врегульований Законом України «Про особливу процедуру усунення Президента України з поста (імпічмент)» за № 39-IX від 10.09.2019 року.

На переконання апеляційного суду в оскарженій ухвалі слідчий суддя слушно зазначив про те, що під час виконання своїх обов`язків, з моменту складення присяги, Президент України користується гарантією недоторканності.

Як зазначено у висновку Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України про надання висновку щодо відповідності Конституції України Римського Статуту Міжнародного кримінального суду (справа про Римський Статут) від 11 липня 2001 року № 3-в/2001 - недоторканність певної категорії посадових осіб - це не їх привілей; вона пов`язана з виконанням ними важливих державних функцій, а тому відповідно до Конституції України і міжнародно-правових зобов`язань України не може розглядатися як гарантія їх безкарності. Недоторканність народних депутатів України, Президента України, суддів передбачає лише спеціальні умови притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Таким чином, право недоторканності Президента України треба розуміти як органічну складову його конституційного статусу, що має на меті забезпечення умов для реалізації покладених на нього повноважень. Корегування змісту цього права неможливе без внесення відповідних змін до Конституції України.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають гуртуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Водночас Конституцією України регламентовано, що слідчий чи прокурор не мають повноважень розпочинати досудове розслідування щодо Президента України, а такі повноваження мають тільки спеціальні тимчасові слідчі комісії, до складу якої включаються спеціальний прокурор і спеціальні слідчі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 24, 214, 303, 304, 306, 309, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу голови Громадської організації «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2023 року, якою залишена без задоволення скарга голови Громадської організації «ЯРОШ «УКРАЇНА» понад усе» ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4